C 472/6
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
12.12.2022.
3) Direktīvas 2011/7 2. panta 8. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka: rēķinā vai līdzvērtīgā maksājuma pieprasījumā norādītās PVN summas kā šajā tiesību normā definētās “maksājamās summas” ņemšana vērā nav atkarīga no tā, vai maksājuma kavējuma rašanās dienā kreditors, kas ir nodokļa maksātājs, šo summu jau ir pārskaitījis Valsts kasei.
(1)
OV C 53, 15.2.2021.
Tiesas (trešā palāta) 2022. gada 20. oktobra spriedums (Bundesarbeitsgericht (Vācija) lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu) – ROI Land Investments Ltd./FD (Lieta C-604/20) (1) (Lūgums sniegt prejudiciālu nolēmumu – Tiesu iestāžu sadarbība civillietās – Regula (ES) Nr.
1215/2012 – 6. pants – Atbildētājs, kura domicils nav kādā dalībvalstī – 17. pants – Jurisdikcija patērētāju līgumu jomā – Jēdziens “profesionālā darbība” – 21. pants – Jurisdikcija atsevišķu darba līgumu jomā – Jēdziens “darba devējs” – Pakļautības saikne – Regula (EK) N. 593/2008 – Piemērojamie tiesību akti – 6. pants – Atsevišķs darba līgums – Garantijas vienošanās, kas noslēgta starp darba ņēmēju un trešo sabiedrību un kas nodrošina darba devēja saistību attiecībā pret šo darba ņēmēju izpildi) (2022/C 472/07) Tiesvedības valoda – vācu Iesniedzējtiesa Bundesarbeitsgericht
Pamatlietas puses Prasītāja: ROI Land Investments Ltd.
Atbildētājs: FD
Rezolutīvā daļa 1) Eiropas Parlamenta un Padomes Regulas (ES) Nr.
1215/2012 (2012. gada 12. decembris) par jurisdikciju un spriedumu atzīšanu un izpildi civillietās un komerclietās 21. panta 1. punkta b) apakšpunkta i) punkts un 21. panta 2. punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka: darba ņēmējs var iesūdzēt tiesā vietā, kurā vai no kuras viņš parasti veic darbu vai to veicis pēdējoreiz, personu, kurai ir vai nav domicils kādā dalībvalstī un ar kuru viņu nesaista formāls darba līgums, bet kura saskaņā ar garantijas vienošanos, no kā bija atkarīga darba līguma noslēgšana ar trešo personu, ir tieši atbildīga attiecībā pret šo darba ņēmēju par minētās trešās personas saistību izpildi, ar nosacījumu, ka starp šo personu un darba devēju pastāv pakļautības saikne.
2) Regulas Nr.
1215/2012 6. panta 1.
Punkts ir jāinterpretē tādējādi, ka: atruna par šīs regulas 21. panta 2. punkta piemērošanu nepieļauj, ka dalībvalsts tiesa varētu pamatoties uz šīs valsts noteikumiem par jurisdikciju, ja ir izpildīti 21. panta 2. punkta piemērošanas nosacījumi, pat ja minētie valsts noteikumi būtu labvēlīgāki darba ņēmējam.
Savukārt, ja nav izpildīti nedz minētā 21. panta 2. punkta, nedz kādas citas šīs regulas 6. panta 1. punktā uzskaitītās normas piemērošanas nosacījumi, dalībvalsts tiesa saskaņā ar šo pēdējo minēto tiesību normu var brīvi piemērot valsts noteikumus, lai noteiktu jurisdikciju.