C 472/32
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 12 12
ar, atvirkščiai, c) norint teigti, kad tam tikra sutarties sąlyga nepatenka į sutarties sąlygos nesąžiningumo, kaip jis suprantamas pagal Direktyvos 93/13/EEB 1 straipsnio 2 dalį, analizės sritį, pakanka taikyti bendrąją civilinės teisės taisyklę, pagal kurią sutartys papildomos įstatymu, jei atitinkamoje teisės nuostatoje nėra jokios konkrečios nuorodos į atitinkamą teisės normą ar konkrečios sąsajos su ja. 2.
Ar 1993 m. balandžio 5 d.
Tarybos direktyvos 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais 1 straipsnio 2 dalies nuostatos turi būti aiškinamos taip, kad teiginys, jog specialaus vartotojų teisių apsaugos teisinio režimo kontekste vartotojas privalo žinoti visų sutartį papildančiose teisės aktų nuostatose įtvirtintų teisės normų turinį, jei pardavėjas ar paslaugos teikėjas iš anksto vartotojo apie tai neinformuoja, yra perteklinis?
(1)
1993 m. balandžio 5 d.
Tarybos direktyva 93/13/EEB dėl nesąžiningų sąlygų sutartyse su vartotojais (OL L 95, 1993, p. 29; 2004 m. specialusis leidimas lietuvių k., 15 sk., 2 t., p. 288).
2022 m. rugsėjo 23 d.
High Court (Airija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje Dublin 8 Residents Association / An Bord Pleanála, Airija ir Attorney General (Byla C-613/22) (2022/C 472/36) Proceso kalba: anglų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas High Court (Airija)
Šalys pagrindinėje byloje Pareiškėja: Dublin 8 Residents Association Atsakovai: An Bord Pleanála, Airija ir Attorney General Trečioji šalis: DBTR-SCR1 Fund, a Sub-Fund of the CWTC Multi-Family ICAV
Prejudiciniai klausimai 1.
Ar pagal [Direktyvos 2011/92] (1) 11 straipsnio 1 dalies a punktą, siejamą su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu ir (arba) Orhuso konvencijos, Europos bendrijos vardu patvirtintos Tarybos sprendimu 2005/370/EB (2), 9 straipsnio 2– 4 dalimis, jei aplinkosaugos NVO atitinka šioje nuostatoje nustatytą teisės pareikšti ieškinį kriterijų, ji turi būti laikoma turinčia pakankamą teisinį subjektiškumą kreiptis teisminės teisių gynimo priemonės, nepaisant valstybės narės bendrosios vidaus teisės normos, pagal kurią juridinio asmens statuso neturinčios asociacijos negali kreiptis į teismą? 2.
Jei [Direktyvos 2011/92] 11 straipsnio 1 dalies a punktas, siejamas su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu ir (arba) Orhuso konvencijos, Europos bendrijos vardu patvirtintos Tarybos sprendimu 2005/370/EB, 9 straipsnio 2–4 dalimis, apskritai neturi tokio poveikio, koks nurodytas pirmajame klausime, ar jis vis dėlto tokį poveikį turi, kai pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę numatyta, kad NVO, atitinkančiai direktyvos 1 straipsnio 2 dalies e punkte numatytą teisės pareikšti ieškinį kriterijų, suteikiama teisė kreiptis teisminės teisių gynimo priemonės? 3.
Jei [Direktyvos 2011/92] 11 straipsnio 1 dalies a punktas, siejamas su Pagrindinių teisių chartijos 47 straipsniu ir (arba) Orhuso konvencijos, Europos bendrijos vardu patvirtintos Tarybos sprendimu 2005/370/EB, 9 straipsnio 2–4 dalimis, apskritai neturi tokio poveikio, koks nurodytas pirmajame klausime, ar jis vis dėlto tokį poveikį turi, kai pagal atitinkamos valstybės narės nacionalinę teisę ir (arba) atitinkamos valstybės narės kompetentingos institucijos priimtas procedūras vis dėlto buvo sudaryta galimybė aplinkosaugos NVO, kuri priešingu atveju pagal nacionalinę teisę neturėtų teisinio subjektiškumo, dalyvauti sutikimo dėl planuojamos veiklos proceso administraciniame etape?