C 472/16
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 12 12
2022 m. spalio 20 d.
Teisingumo Teismo (dešimtoji kolegija) sprendimas byloje (Administrativen sad Veliko Tarnovo (Bulgarija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) Ekofrukt EOOD / Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Veliko Tarnovo (Byla C-362/21) (1) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Vidaus rinka – Reglamentas (ES) Nr. 910/2014 – 3 straipsnio 12 punktas – Sąvoka „kvalifikuotas elektroninis parašas“ – 25 straipsnio 1 dalis – 26 straipsnis – I priedas – Elektroninių parašų teisinė galia – Reikalavimai, susiję su pažangiuoju elektroniniu parašu – Administracinis aktas, parengtas elektroninio dokumento, kuriame esantis elektroninis parašas neatitinka „pažangiojo elektroninio parašo“ reikalavimų, forma – Kumuliaciniai reikalavimai – Pasekmės – 3 straipsnio 15 punktas – „Kvalifikuoto elektroninio parašo sertifikato“ nebuvimas – Kvalifikuoto elektroninio parašo įtraukimas į patikimumo užtikrinimo paslaugų teikėjo išduotą sertifikatą – Poveikis – Elektroninio parašo turėtojo vardas ir pavardė, kurie buvo transliteruoti pagal lotynų abėcėlę vietoj jų įprastinio rašymo kirilicos rašmenimis) (2022/C 472/18) Proceso kalba: bulgarų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Administrativen sad Veliko Tarnovo
Šalys pagrindinėje byloje Ieškovė: Ekofrukt EOOD Atsakovas: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika“ – Veliko Tarnovo
Rezoliucinė dalis 1.
2014 m. liepos 23 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamento (ES) Nr. 910/2014 dėl elektroninės atpažinties ir elektroninių operacijų patikimumo užtikrinimo paslaugų vidaus rinkoje, kuriuo panaikinama Direktyva 1999/93/EB, 25 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinama taip, kad pagal ją nedraudžiama pripažinti negaliojančiu administracinį aktą, pasirašytą elektroniniu parašu, kuris neatitinka šio reglamento reikalavimų, kad būtų laikomas „kvalifikuotu elektroniniu parašu“, kaip tai suprantama pagal jo 3 straipsnio 12 punktą, su sąlyga, kad šio akto negaliojimas nėra konstatuojamas tik dėl to, kad parašas jame yra elektroninės formos. 2.
Reglamento Nr. 910/2014 3 straipsnio 12 punktas turi būti aiškinamas taip, kad „kvalifikuoto elektroninio parašo sertifikato“, kaip tai suprantama pagal šio reglamento 3 straipsnio 15 punktą, nebuvimo pakanka tam, kad būtų nustatyta, jog elektroninis parašas nėra „kvalifikuotas elektroninis parašas“ kaip tai suprantama pagal šio 3 straipsnio 12 punktą, o galimas jo kvalifikavimas kaip „profesinio elektroninio parašo“ šiuo klausimu reikšmės neturi. 3.
Reglamentą Nr. 910/2014 reikia aiškinti taip, kad elektroninio parašo įrašymo į patikimumo užtikrinimo paslaugų teikėjo išduotą sertifikatą nepakanka, kad tas parašas atitiktų šiame reglamente nustatytus reikalavimus, kad būtų laikomas „kvalifikuotu elektroniniu parašu“, kaip tai suprantama pagal minėto reglamento 3 straipsnio 12 punktą.
Kai toks kvalifikavimas ginčijamas teismo procese, nacionalinis teismas turi patikrinti, ar įvykdytos visos šio 3 straipsnio 12 punkte numatytos kumuliacinės sąlygos, o tai reiškia, kad jis turi, be kita ko, patikrinti, ar įvykdytos to paties reglamento 26 straipsnyje ir I priede nustatytos sąlygos.
4. Reglamento Nr. 910/2014 3 straipsnio 12 punktas ir I priedas turi būti aiškinami taip, kad, tikrinant kvalifikuoto elektroninio parašo atitiktį minėtame priede įtvirtintiems reikalavimams, aplinkybė, kad elektroninio parašo turėtojo vardas ir pavardė, jo paprastai rašomi naudojant kirilicos abėcėlę, yra transliteruojami pagal lotynų abėcėlę, nedraudžia jo elektroninio parašo laikyti „kvalifikuotu elektroniniu parašu“, kaip tai suprantama pagal šio 3 straipsnio 12 punktą, jei šis parašas vienareikšmiškai susietas su pasirašančiu asmeniu ir leidžia nustatyti jo tapatybę, o tai patikrinti turi nacionalinis teismas.
(1)
OL C 357, 2021 9 6.