2022 12 12
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 472/5
turi būti aiškinamas taip: pagal jį nedraudžiami nacionalinės teisės aktai, pagal kuriuos valdymo įmonei, neįvykdžiusiai tos direktyvos 68– 82 straipsniuose numatyto įpareigojimo atnaujinti prospektą per šiuose nacionalinės teisės aktuose nustatytą terminą dėl kelių kolektyvinio investavimo į perleidžiamus vertybinius popierius subjektų, turi būti skiriama administracinė nuobauda dėl kiekvieno iš tų subjektų, nors pakeitimas, dėl kurio turėjo būti atnaujinti tie prospektai, buvo susijęs su viena dalimi – su valdymo įmonės organo sudėtimi, su sąlyga, kad administracinė sankcija, būdama veiksminga ir atgrasanti, kartu yra ir proporcinga.
(1)
OL C 433, 2020 12 14.
2022 m. spalio 20 d.
Teisingumo Teismo (trečioji kolegija) sprendimas byloje (Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 deValladolid (Ispanija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) BFF Finance Iberia S.A.U / Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León (Byla C-585/20) (1) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Direktyva 2011/7/ES – Kova su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius – Išieškojimo bendrovės iš kelių įmonių perimtų skolinių reikalavimų išieškojimas iš viešosios valdžios institucijos – Kompensacija kreditoriams už skolininko pavėluoto mokėjimo išieškojimo išlaidas – 6 straipsnis – Nustatyta minimali 40 eurų suma – Įmonių ir viešosios valdžios institucijų sandoriai – 4 straipsnis – Prekių ar paslaugų atitikties patvirtinimo procedūra – Mokėjimo laikotarpis – 2 straipsnio 8 punktas – Sąvoka „mokėtina suma“ – Pridėtinės vertės mokesčio įtraukimas į delspinigių apskaičiavimą) (2022/C 472/06) Proceso kalba: ispanų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Juzgado Contencioso-Administrativo no 2 deValladolid
Šalys pagrindinėje byloje Pareiškėja: BFF Finance Iberia S.A.U Atsakovė: Gerencia Regional de Salud de la Junta de Castilla y León
Rezoliucinė dalis 1.
2011 m. vasario 16 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyva dėl kovos su pavėluotu mokėjimu, atliekamu pagal komercinius sandorius turi būti aiškinamas taip: minimali nustatyta 40 eurų suma, kuria kreditoriui kompensuojamos išieškojimo išlaidos, patirtos dėl skolininko pavėluoto mokėjimo, yra mokėtina už kiekvieną komercinį sandorį, kuris laiku neatlygintas ir patvirtintas sąskaita faktūra, įskaitant atvejus, kai ši sąskaita faktūra kartu su kitomis sąskaitomis faktūromis įtraukta į vieną administracinį ar teisminį reikalavimą. 2.
Direktyvos 2011/7 4 straipsnio 3–6 dalys turi būti aiškinamos taip: jomis draudžiamos nacionalinės teisės nuostatos, kuriose bendrai numatytas visiems įmonių ir viešosios valdžios institucijų komerciniams sandoriams maksimalus 60 kalendorinių dienų mokėjimo laikotarpis, įskaitant atvejus, kai šį laikotarpį sudaro pradinis 30 dienų laikotarpis, skirtas priėmimo ar patikrinimo procedūrai, pagal kurią nustatoma prekių ar paslaugų atitiktis sutarčiai, ir papildomas 30 dienų laikotarpis sutartai kainai sumokėti.