C 472/16
HU
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.12.12.
A Bíróság (tizedik tanács) 2022. október 20-i ítélete (az Administrativen sad Veliko Tarnovo [Bulgária] előzetes döntéshozatal iránti kérelme) – „Ekofrukt” EOOD kontra Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo (C-362/21. sz. ügy) (1) (Előzetes döntéshozatal – Belső piac – 910/2014/EU rendelet – A 3. cikk 12. pontja – A „minősített elektronikus aláírás” fogalma – A 25. cikk (1) bekezdése – 26. cikk – I. melléklet – Az elektronikus aláírások joghatása – A fokozott biztonságú elektronikus aláírásra vonatkozó követelmények – Olyan elektronikus dokumentum formájában kiállított közigazgatási aktus, amelynek elektronikus aláírása nem felel meg a „minősített elektronikus aláírás” követelményeinek – Kumulatív követelmények – Következmények – A 3. cikk 15. pontja – Az „elektronikus aláírás minősített tanúsítványának” hiánya – Minősített elektronikus aláírásnak a bizalmi szolgáltató által kiállított tanúsítványban való feltüntetése – Hatály – Az elektronikus aláírás jogosultjának a szokásos, cirill betűs írásmód helyett a latin ábécé szerinti átírással való feltűntetése) (2022/C 472/18) Az eljárás nyelve: bolgár A kérdést előterjesztő bíróság Administrativen sad Veliko Tarnovo
Az alapeljárás felei Felperes: „Ekofrukt” EOOD Alperes: Direktor na Direktsia „Obzhalvane i danachno-osiguritelna praktika” – Veliko Tarnovo
Rendelkező rész 1) Az első kérdésre azt a választ kell adni, hogy a belső piacon történő elektronikus tranzakciókhoz kapcsolódó elektronikus azonosításról és bizalmi szolgáltatásokról, valamint az 1999/93/EK irányelv hatályon kívül helyezéséről szóló július 23-i 910/2014/EU európai parlamenti és tanácsi rendelet 25. cikkének (1) bekezdését úgy kell értelmezni, hogy azzal nem ellentétes, ha valamely elektronikus dokumentum formájában elfogadott közigazgatási aktust érvénytelennek nyilvánítanak, amennyiben azt olyan elektronikus aláírással írták alá, amely nem felel meg e rendelet ahhoz előírt követelményeinek, hogy az ugyanezen rendelet 3. cikkének 12. pontja értelmében vett „minősített elektronikus aláírásnak” minősüljön, feltéve hogy ezen aktus semmissége nem pusztán azért kerül megállapításra, hogy az elektronikus formában jelenik meg. 2) A 910/2014 rendelet 3. cikkének 12. pontját úgy kell értelmezni, hogy az e rendelet 3. cikkének 15. pontja értelmében vett „elektronikus aláírás minősített tanúsítványának” hiánya elegendő ahhoz, hogy az elektronikus aláírás ne képezzen „minősített elektronikus aláírást” e 3. cikk 12. pontja értelmében, és annak „szakmai elektronikus aláírásnak” való minősítése e tekintetben nem releváns.
3) A 910/2014 rendeletet úgy kell értelmezni, hogy az elektronikus aláírásnak a bizalmi szolgáltató által kiállított tanúsítványban való feltüntetése nem elegendő ahhoz, hogy ezen aláírás megfeleljen azon követelményeknek, amelyeket e rendelet a 3. cikkének 12. pontja értelmében vett „minősített elektronikus aláírásnak” való minősüléshez állapított meg.
Amennyiben az ilyen minősítést bírósági eljárás keretében vitatják, a nemzeti bíróság köteles megvizsgálni, hogy az e 3. cikk 12. pontjában előírt kumulatív feltételek mindegyike teljesül-e, ami többek között annak vizsgálatára kötelezi e bíróságot, hogy teljesülnek-e az ugyanezen rendelet 26. cikkében és I. mellékletében előírt feltételek.
4) A 910/2014 rendelet 3. cikkének 12. pontját és I. mellékletét úgy kell értelmezni, hogy annak vizsgálata során, hogy a minősített elektronikus aláírás megfelel-e az említett melléklet követelményeinek, az a körülmény, hogy az aláíró neveit, amelyeket szokásosan a cirill ábécé szerint írnak, a latin ábécé szerint átírták, nem jár azzal a következménnyel, hogy ezen aláírás nem tekinthető „minősített elektronikus aláírásnak” e 3. cikk 12. pontjának megfelelően, azzal a feltétellel, hogy ezen aláírás egyértelműen kapcsolódjon az aláíróhoz, és lehetővé tegye ez utóbbi azonosítását, amit a nemzeti bíróság feladata ellenőrizni.
(1)
HL C 357., 2021.9.6.