HR
C 472/16
Službeni list Europske unije
12.12.2022.
Presuda Suda (deseto vijeće) od 20. listopada 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Administrativen sad Veliko Trnovo – Bugarska) – „Ekofrukt” EOOD/Direktor na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Veliko Trnovo (Predmet C-362/21) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Unutarnje tržište – Uredba (EU) br. 910/2014 – Članak 3. točka 12. – Pojam „kvalificirani elektronički potpis” – Članak 25. stavak 1. – Članak 26. – Prilog I. – Pravni učinci elektroničkih potpisa – Zahtjevi za napredne elektroničke potpise – Upravni akt donesen u obliku elektroničkog dokumenta potpisanog elektroničkim potpisom koji nije „kvalificirani elektronički potpis” – Kumulativni zahtjevi – Posljedice – Članak 3. točka 15. – Nepostojanje „kvalificiranog certifikata za elektronički potpis” – Unos kvalificiranog elektroničkog potpisa u certifikat koji je izdao pružatelj usluga povjerenja – Učinak – Ime nositelja elektroničkog potpisa koje je bilo predmet transliteracije u latinicu umjesto njegova uobičajenog pisanja ćiriličnim pismom”) (2022/C 472/18) Jezik postupka: bugarski Sud koji je uputio zahtjev Administrativen sad Veliko Trnovo
Stranke glavnog postupka Tužitelj: „Ekofrukt” EOOD Tuženik: Direktora na Direkcija „Obžalvane i danačno-osiguritelna praktika” – Veliko Trnovo
Izreka 1.
Članak 25. stavak 1.
Uredbe (EU) br. 910/2014 Europskog parlamenta i Vijeća od 23. srpnja 2014. o elektroničkoj identifikaciji i uslugama povjerenja za elektroničke transakcije na unutarnjem tržištu i stavljanju izvan snage Direktive 1999/93/EZ treba tumačiti na način da mu se ne protivi to da se upravni akt sastavljen u obliku elektroničkog dokumenta proglasi ništavim ako je potpisan elektroničkim potpisom koji nije ispunjavao zahtjeve te uredbe da bi ga se smatralo „kvalificiranim elektroničkim potpisom” u smislu njezina članka 3. točke 12., pod uvjetom da ništavost tog akta nije utvrđena samo zato što je potpis na njemu u elektroničkom obliku. 2.
Članak 3. točku 12.
Uredbe br. 910/2014 treba tumačiti na način da je nepostojanje „kvalificiranog certifikata za elektronički potpis” u smislu članka 3. točke 15. te uredbe dovoljno kako bi se utvrdilo da elektronički potpis nije „kvalificirani elektronički potpis” u smislu tog članka 3. točke 12., pri čemu u tom pogledu nije relevantno je li on eventualno kvalificiran kao „poslovni elektronički potpis”. 3.
Uredbu br.
910/2014 treba tumačiti na način da unos elektroničkog potpisa u certifikat koji je izdao pružatelj usluga povjerenja nije dovoljan da bi taj potpis ispunjavao zahtjeve utvrđene tom uredbom kako bi ga se smatralo „kvalificiranim elektroničkim potpisom” u smislu članka 3. točke 12. navedene uredbe.
Kada se takva kvalifikacija osporava u okviru sudskog postupka, nacionalni sud mora provjeriti jesu li ispunjeni svi kumulativni uvjeti predviđeni u tom članku 3. točki 12., zbog čega osobito mora provjeriti jesu li ispunjeni uvjeti iz članka 26.
iste uredbe i njezina priloga I. 4.
Članak 3. točku 12.
Uredbe br. 910/2014 i njezin prilog I. treba tumačiti na način da se činjenici da je prilikom provjere usklađenosti kvalificiranog elektroničkog potpisa sa zahtjevima iz tog priloga utvrđena okolnost da je ime potpisnika, koji se pri njegovom pisanju uobičajeno koristi ćiriličnim pismom, bilo predmet transliteracije u latinično pismo, ne protivi to da se taj njegov elektronički potpis smatra „kvalificiranim elektroničkim potpisom” u smislu tog članka 3. točke 12., pod uvjetom da je taj potpis na nedvojben način povezan s potpisnikom i da ga se na temelju njega može identificirati, a što mora provjeriti nacionalni sud.
(1)
SL C 357, 6.
9. 2021.