HR
C 472/6
Službeni list Europske unije
12.12.2022.
3.
Članak 2. točku 8.
Direktive 2011/7 treba tumačiti na način da je: uzimanje u obzir iznosa poreza na dodanu vrijednost navedenog na računu ili odgovarajućem zahtjevu za plaćanje kao „dospjelog iznosa” definiranog u toj odredbi neovisno o tome je li na datum nastanka zakašnjelog plaćanja porezni obveznik već uplatio taj iznos u državni proračun.
(1)
SL C 53, 15. 2.
2021.
Presuda Suda (treće vijeće) od 20. listopada 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Bundesarbeitsgericht – Njemačka) – ROI Land Investments Ltd./FD (Predmet C-604/20) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Pravosudna suradnja u građanskim stvarima – Uredba (EU) br.
1215/2012 – Članak 6. – Tuženik koji nema domicil u državi članici – Članak 17. – Nadležnost za potrošačke ugovore – Pojam „profesionalna djelatnost” – Članak 21. – Nadležnost za pojedinačne ugovore o radu – Pojam „poslodavac” – Odnos podređenosti – Uredba (EZ) br.
593/2008 – Mjerodavno pravo – Članak 6. – Pojedinačni ugovor o radu – Jamstveni sporazum sklopljen između radnika i trećeg društva kojim se osigurava izvršenje obveza koje poslodavac ima prema tom radniku”) (2022/C 472/07) Jezik postupka: njemački Sud koji je uputio zahtjev Bundesarbeitsgericht
Stranke glavnog postupka Tužitelj: ROI Land Investments Ltd.
Tuženik: FD
Izreka 1.
Članak 21. stavak 1. točku (b) podtočku i. i članak 21. stavak 2.
Uredbe (EU) br.
1215/2012 Europskog parlamenta i Vijeća od 12. prosinca 2012. o [sudskoj] nadležnosti, priznavanju i izvršenju sudskih odluka u građanskim i trgovačkim stvarima treba tumačiti na način da: radnik može pred sudom zadnjeg mjesta u kojem je ili iz kojeg je redovno obavljao posao, tužiti osobu, bez obzira na to ima li ona domicil na području države članice, s kojom nije vezan formalnim ugovorom o radu, ali koja, na temelju jamstvenog sporazuma od kojeg je zavisilo sklapanje ugovora o radu s trećom osobom, izravno odgovara tom radniku za izvršenje obveza te treće osobe, pod uvjetom da između te osobe i radnika postoji odnos podređenosti. 2.
Članak 6. stavak 1.
Uredbe br.
1215/2012 treba tumačiti na način da: ograničenje glede primjene članka 21. stavka 2. te uredbe isključuje mogućnost da se sud države članice pozove na pravila te države o sudskoj nadležnosti u slučaju kad su ispunjeni uvjeti za primjenu tog članka 21. stavka 2., čak i ako bi ta pravila bila povoljnija za radnika.
Naprotiv, kada nisu ispunjeni uvjeti za primjenu ni navedenog članka 21. stavka 2. ni bilo koje druge odredbe nabrojane u članku 6. stavku 1. navedene uredbe, taj je sud u skladu s potonjom odredbom slobodan primijeniti navedena pravila radi određivanja sudske nadležnosti.