FI
C 472/44
Euroopan unionin virallinen lehti
12.12.2022
4) Neljäs kanneperuste, joka perustuu asetuksen 2020/852 17 artiklan 1 kohdan d alakohdan ja asetuksen 1367/2006 10 artiklan 2 kohdan rikkomiseen siltä osin kuin on kyse ”ei merkittävää haittaa” -vaatimuksesta.
5) Viides kanneperuste, joka perustuu perusteluvelvollisuuden laiminlyöntiin.
(1)
(2) (3) (4)
Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) 2020/852 täydentämisestä vahvistamalla tekniset arviointikriteerit, joilla määritetään, millä edellytyksillä taloudellista toimintaa pidetään ilmastonmuutoksen hillintää tai ilmastonmuutokseen sopeutumista merkittävästi edistävänä ja aiheuttaako kyseinen taloudellinen toiminta merkittävää haittaa millekään muulle ympäristötavoitteelle 4.6.2021 annettu komission delegoitu asetus (EU) 2021/2139 (EUVL 2021, L 442, s. 1).
Tiedon saannista, yleisön osallistumisoikeudesta päätöksentekoon sekä muutoksenhaku- ja vireillepano-oikeudesta ympäristöasioissa 25.6.1998 tehty yleissopimus (EUVL 2005, L 124, s. 4).
Tiedon saatavuutta, yleisön osallistumista päätöksentekoon sekä oikeuden saatavuutta ympäristöasioissa koskevan Århusin yleissopimuksen määräysten soveltamisesta unionin toimielimiin ja elimiin 6.9.2006 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EY) N:o 1367/2006 (EUVL 2006, L 264, s. 13).
Kestävää sijoittamista helpottavasta kehyksestä ja asetuksen (EU) 2019/2088 muuttamisesta 18.6.2020 annettu Euroopan parlamentin ja neuvoston asetus (EU) 2020/852 (EUVL 2020, L 198, s. 13).
Kanne 14.10.2022 – SE ja SF v. neuvosto (Asia T-644/22) (2022/C 472/51) Oikeudenkäyntikieli: ranska Asianosaiset Kantajat: SE ja SF (edustajat: asianajajat S. Bonifassi, E. Fedorova, T. Bontinck, A. Guillerme ja L. Burguin) Vastaaja: Euroopan unionin neuvosto
Vaatimukset Kantaja vaatii unionin yleistä tuomioistuinta — kumoamaan asetuksen (EU) 2022/1273 (1) siltä osin kuin sillä muutetaan asetuksen (EU) 269/2014 (2) 9 artiklan 2 kohtaa ja luodaan kantajaa koskeva raportointivelvollisuus; — velvoittamaan neuvoston korvaamaan oikeudenkäyntikulut.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Kanteensa tueksi kantaja vetoaa neljään kanneperusteeseen.
1) Ensimmäinen kanneperuste, joka perustuu siihen, että neuvosto on ylittänyt rajoittavia toimenpiteitä koskevan toimivaltansa.
Kantajien mukaan raportointivelvollisuus ei ole päätöksen 2014/145/YUTP (3) tehokkuuden kannalta tarpeellinen toimenpide ja kyseisellä säännöksellä näin ollen puututaan jäsenvaltioiden toimivaltaan panna täytäntöön rajoittavat toimenpiteet.
Lisäksi neuvostolla ei ollut toimivaltaa luoda ja määritellä itse rajoittavan toimenpiteen alaan kuulumattoman raportointivelvollisuuden loukkaamista eikä yhdenmukaistaa kyseisen loukkaamisen seuraamuksia.
2) Toinen kanneperuste, joka perustuu vallan väärinkäyttöön, koska tiukassa määräajassa asetettu raportointivelvollisuus yhdistettynä jäsenvaltioille asetettuun velvoitteeseen määrätä mainitun velvollisuuden laiminlyönnistä seuraamus seuraamusjärjestelmällä, joka koostuu muun muassa takavarikoista, annettiin muun yksinomaisen tai vähintäänkin määräävän päämäärän saavuttamiseksi kuin sen, johon vedottiin.
3) Kolmas kanneperuste, joka perustuu suhteellisuusperiaatteen loukkaamiseen sillä perustella, että raportointivelvollisuus ei ollut tarpeellinen ja että raportointivelvollisuuden laiminlyöntiin liittyvät seuraukset ovat näin ollen suhteettomia asetuksella tavoiteltuun päämäärään nähden.