12.12.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 472/27
Velvoittaako tämä unionin tuomioistuimen oikeuskäytäntö ja unionin vastaavuusperiaate muuntamaan julkishallinnon palveluksessa olevat tilapäiset työntekijät, joihin väärinkäytös on kohdistunut, julkishallinnon palveluksessa oleviksi vakituisiksi työntekijöiksi tai vakituisiksi virkamiehiksi joihin sovelletaan samoja palvelussuhteen irtisanomista ja päättämistä koskevia perusteita kuin viimeksi mainittuihin, kun yksityisellä sektorilla työntekijöiden asemasta annetun lain (Estatuto de los Trabajadores) 15 §:ssä velvoitetaan muuttamaan määräaikaisten työntekijöiden palvelussuhde toistaiseksi voimassa olevaksi, jos he ovat työskennelleet 30 kuukauden ajanjaksolla 24 kuukautta yhtäjaksoisesti saman työnantajan palveluksessa, ja kun julkisesta sektorista annetun lain 40/2015 (Ley 40/2015, del Sector Público) 83 §:n 3 momentissa, sellaisena kuin se on muutettuna valtion yleisestä talousarviosta vuodelle 2021 annetulla lailla 11/2020 (Ley 11/2020, de presupuestos generales del Estado para 2021) sallitaan kansallisen oikeuden perusteella se, että yritysten ja yhteisöjen yksityisen sektorin työntekijät, jotka siirtyvät julkishallinnon palvelukseen, voivat hoitaa samoja tehtäviä kuin virkamiehet sopimuksen lakkaamista koskevin ehdoin, jolloin heihin sovelletaan samoja palvelussuhteen päättämisperusteita kuin viimeksi mainittuihin?
4) Kun otetaan huomioon, että palvelussuhteen lakkaamiseen liittyvät edellytykset ja työsopimuksen päättämistä koskevat vaatimukset muodostavat ”työehdot”, jotka sisältyvät puitesopimuksen 4 lausekkeeseen, siten kuin unionin tuomioistuin on todennut 13.3.2014 antamassaan tuomiossa Nierodzik (C-38/13 (6), 27 ja 29 kohta) ja 14.9.2016 antamassaan tuomiossa Ana de Diego Porras (C-596/14 (7), 30 ja 31 kohta),
siinä tapauksessa, että edelliseen kysymykseen vastataan kieltävästi, unionin tuomioistuinta pyydetään ratkaisemaan, onko se, että väärinkäytöksen kohteena julkishallinnon palveluksessa olleen tilapäisen henkilöstön jäsenet vakinaistetaan ja heihin sovelletaan samoja palvelussuhteen päättämis- ja irtisanomisperusteita kuin vakituisiin virkamiehiin tai vastaaviin vakituisiin työntekijöihin, ilman että he saisivat tätä asemaa, toimenpide, joka kansallisilla viranomaisilla on velvollisuus toteuttaa direktiivin 1999/70 liitteenä olevan puitesopimuksen 4 ja 5 lausekkeen ja kansallisen oikeuden unionin oikeuden mukaista tulkintaa koskevan periaatteen perusteella, koska kansallisessa lainsäädännössä evätään vakituisessa palvelussuhteessa tai virkasuhteessa olevan henkilön asema vain henkilöiltä, jotka eivät täytä tiettyjä edellytyksiä, eikä tämän henkilöstön vakinaistaminen edellä mainittujen edellytysten mukaisesti johda kyseisen aseman saamiseen
5) Koska työntekijöiden asemasta annetun lain 15 §:ssä vahvistetaan, että määräaikaisten sopimusten kesto voi olla enintään kaksi vuotta ja että tämän määräajan kuluttua tällaisen työvoiman tarve ei enää ole väliaikainen eikä poikkeuksellinen vaan tavanomainen ja vakiintunut, yksityisen sektorin työnantajat velvoitetaan muuntamaan määräaikainen palvelussuhde toistaiseksi voimassa olevaksi ja koska julkishallinnon palveluksessa oleviin työntekijöihin sovellettavien perussääntöjen (Estatuto Básico del Empleado Público, jäljempänä EBEP) 10 §:ssä velvoitetaan julkinen sektori sisällyttämään väliaikaisten/tilapäisten virkamiesten hoitamat avoimet virat sen varanhoitovuoden julkishallinnon avoimia työpaikkoja koskevaan ilmoitukseen, jonka aikana heidät nimitetään, tai jos tämä ei ole mahdollista – eli enintään kahden vuoden aikana –, seuraavan varainhoitovuoden ilmoitukseen, , jolloin toimea tarjotaan vakituiselle virkamiehelle,
onko katsottava, että kyseessä on perättäisten määräaikaisten työsopimusten väärinkäytös julkisella sektorilla siitä hetkestä lukien, jona työnantajana oleva viranomainen ei ole täyttänyt julkishallinnon palveluksessa olevan tilapäisen työntekijän hoitamaa toimea vakituisella työntekijällä tai vakituisella virkamiehellä kansallisen lainsäädännön mukaisessa määräajassa eli sisällyttämällä se julkishallinnon avoimia työpaikkoja koskevaan ilmoitukseen kahden vuoden kuluessa väliaikaisen/tilapäisen työntekijän nimittämisestä lukien,, jolloin se on velvollinen päättämään viimeksi mainitun palvelussuhteen ja panemaan täytäntöön julkishallinnon avoimia työpaikkoja koskevan ilmoituksen EBEP:n 70 §:ssä määrätyssä enintään kolmen vuoden määräajassa?
6) Onko 28.12.2021 annettu Espanjan laki 20/2021 muun muassa Euroopan unionin perusoikeuskirjan 49 artiklassa vahvistettujen laillisuutta ja rangaistusten taannehtivuuskieltoa koskevien unionin periaatteiden vastainen, kun siinä on säädetty seuraamuksena määräaikaisten sopimusten väärinkäytöksestä valintamenettelyistä, joita sovelletaan, vaikka lain rikkomista merkitsevät toimenpiteet tai laiminlyönnit – ja siten väärinkäytös – tapahtuivat ja ne tuotiin esiin vuosia aikaisemmin kuin laki 20/201 hyväksyttiin?
7) Kun laissa 20/2021 säädetään seuraamukseksi valintamenettelyjen aloittaminen ja korvauksen maksaminen vain niille väärinkäytöksen kohteeksi joutuneille henkilöille, jotka eivät läpäise kyseistä valintamenettelyä, rikotaanko sillä puitepäätöksen 5 lauseketta ja direktiiviä 1999/70/EY, kun siinä ei säädetä seuraamuksia väärinkäytöksistä, jotka ovat kohdistuneet julkisen sektorin määräaikaisiin työntekijöihin, jotka ovat läpäisseet kyseisen valintamenettelyn, siitä huolimatta, että seuraamus on aina määrättävä eikä kyseisen valintamenettelyn läpäiseminen ole seuraamus, joka täyttää direktiivin vaatimukset, kuten unionin tuomioistuin toteaa 2.6.2021 antamassaan määräyksessä C-103/19 (8).