C 472/24
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
12.12.2022
on tulkittava siten, että se ei ole esteenä jäsenvaltion lainsäädännölle, jonka mukaan silloin, kun kyseisen jäsenvaltion alueella laittomasti oleskelevalle kolmannen maan kansalaiselle myönnetään oleskeluoikeus, kunnes hänen johonkin kyseisen säännöksen soveltamisalaan kuuluvaan syyhyn perustuvan oleskelulupahakemuksensa käsittely on saatettu päätökseen, sillä perusteella, että hakemus täyttää tutkittavaksi ottamisen edellytykset, tämän oikeuden myöntäminen johtaa kyseisen kansalaisen kansainvälistä suojelua koskevan hakemuksen hylkäämisen johdosta aikaisemmin tehdyn palauttamispäätöksen implisiittiseen perumiseen.
(1)
EUVL C 158, 11.4.2022.
Unionin tuomioistuimen tuomio (suuri jaosto) 28.10.2022 (ennakkoratkaisupyyntö, jonka on esittänyt Oberlandesgericht München – Saksa) – Rikosoikeudenkäynti, jossa vastaajana on HF (Asia C-435/22 PPU) (1) (Ennakkoratkaisupyyntö – Kiireellinen ennakkoratkaisumenettely – Oikeudellinen yhteistyö rikosoikeuden alalla – Euroopan unionin perusoikeuskirja – 50 artikla – Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehty yleissopimus – 54 artikla – Ne bis in idem -periaate – Euroopan unionin ja Amerikan yhdysvaltojen välinen luovutussopimus – Kolmannen maan kansalaisen luovuttaminen Yhdysvaltoihin jäsenvaltion tekemän kahdenvälisen sopimuksen nojalla – Kansalainen, joka on tuomittu lainvoimaisesti samoista teoista ja joka on suorittanut koko rangaistuksensa toisessa jäsenvaltiossa) (2022/C 472/29) Oikeudenkäyntikieli: saksa Ennakkoratkaisua pyytänyt tuomioistuin Oberlandesgericht München
Rikosoikeudenkäynnin asianosainen pääasiassa HF Muu osapuoli: Generalstaatsanwaltschaft München
Tuomiolauselma Tarkastusten asteittaisesta lakkauttamisesta yhteisillä rajoilla 14.6.1985 Benelux-talousliiton valtioiden, Saksan liittotasa­ vallan ja Ranskan tasavallan hallitusten välillä tehdyn Schengenin sopimuksen soveltamisesta tehdyn yleissopimuksen, joka allekirjoitettiin Schengenissä 19.6.1990 ja joka tuli voimaan 26.3.1995, sellaisena kuin se on muutettuna 26.6.2013 annetulla Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksella (EU) N:o 610/2013, 54 artiklaa, luettuna yhdessä Euroopan unionin perusoikeuskirjan 50 artiklan kanssa, on tulkittava siten, että se on esteenä sille, että jäsenvaltion viranomaiset luovuttavat kolmannen valtion kansalaisen toiseen kolmanteen valtioon, jos yhtäältä tämä kansalainen on jo tuomittu lainvoimaisesti toisessa jäsenvaltiossa samoista teoista kuin ne, joita luovutuspyyntö koskee, ja hän on suorittanut tuomiossa määrätyn rangaistuksen ja toisaalta luovutuspyyntö perustuu kahdenväliseen luovutussopimukseen, jolla rajoitetaan ne bis in idem -periaatteen ulottuvuus pyynnön vastaanottaneessa jäsenvaltiossa annettuihin tuomioihin.
(1)
EUVL C 326, 29.8.2022.