12.12.2022
ET
Euroopa Liidu Teataja
C 472/27
siis kas Euroopa Kohtu selle praktika ja liidu võrdväärsuse põhimõtte kohaselt tuleb kuritarvituse ohvriks langenud ajutised teenistujad muuta alaliseks või koosseisuliseks avalikuks teenistujaks, nii et neile kehtivad samad teenistusest vabastamise ja töösuhte lõpetamise alused nagu viimati nimetatud teenistujatele, samas kui erasektoris näeb töötajate üldseaduse artikkel 15 ette kohustuse, et ajutistele töötajatele, kes töötavad 30 kuu pikkusel ajavahemikul sama tööandja juures enam kui 24 kuud järjest, tuleb anda alalise töötaja staatus, ja kui avaliku sektori seaduse 40/2015 artikli 83 lõikega 3 on sellele riigi 2021. aasta üldeelarve seadusest 11/2020 tulenevas redaktsioonis riigisisese õiguse kohaselt lubatud, et erasektori ettevõtjate ja üksuste töötajad, kes lähevad üle avalikku sektorisse, võivad täita samu ülesandeid nagu koosseisulised ametnikud, töösuhte lõpetamise tingimusega ja seega nähes nende puhul ette samad teenistusest vabastamise alused nagu nimetatud ametnike puhul?
4.
Võttes arvesse, et vastavalt Euroopa Kohtu 13. märtsi 2014. aasta kohtuotsusele kohtuasjas C-38/13 (6), Nierodzik (punktid 27 ja 29) ja 14. septembri 2016. aasta kohtuotsusele kohtuasjas C-596/14 (7), Ana de Diego Porras (punktid 30 ja 31) kuuluvad töösuhte lõpetamisega seotud tingimused ja töölepingu ülesütlemise tingimused „töötingimuste“ hulka, mis on sätestatud raamkokkuleppe klauslis 4,
siis kas juhul kui vastus eelmisele küsimusele on eitav, on oluline teha kindlaks, kas kuritarvituse ohvriks langenud ajutise töötaja töökohale püsivalt määramine, kohaldades sellele samu teenistusest vabastamise ja töölepingu ülesütlemise aluseid, mis kehtivad koosseisulistele ametnikele või võrreldavatele alalistele töötajatele, ilma et nad saaksid seda staatust, on meede, mida on liikmesriigi ametiasutused direktiivi 1999/70 raamkokkuleppe klauslite 4 ja 5 ning kooskõlalise tõlgendamise põhimõtte alusel kohustatud võtma, arvestades, et riigisiseste õigusnormidega on alaliste või koosseisuliste teenistujate staatuse omandamine keelatud ainult nendel, kes ei vasta teatud tingimustele, ja need teenistujad ei saa nende töökohale püsivalt määramisega nimetatud tingimustel seda staatust.
5.
Kuna töötajate üldseaduse artiklis 15 on ette nähtud ajutiste töölepingute kestuse maksimaalne tähtaeg kaks aastat, arvestades, et selle tähtaja möödumisel ei ole kaetud vajadus enam ajutine ega erakorraline, vaid tavapärane ja püsiv, mis kohustab erasektoris tööandjaid muutma ajutise töösuhte tähtajatuks töösuhteks, ja et avalikus sektoris on avaliku teenistuse üldseaduse (EBEP) artiklis 10 kehtestatud kohustus lisada vabad töökohad, mida täidavad ajutised asendustöötajad/ajutised töötajad, nende ametisse nimetamise aasta avaliku sektori vabade töökohtade nimekirja ja, kui see ei ole võimalik, st maksimaalselt kaheaastase tähtaja jooksul, siis järgneva aasta nimekirja, selleks et täita vaba ametikoht alalise või koosseisulise ametnikuga,
siis kas tuleb järeldada, et avalikus sektoris on tegemist järjestikuste ajutiste töölepingute kuritarvitusega siis, kui tööandjast ametiasutus ei täida ametikohta, mida täidab ajutine avalik teenistuja, riigisisestes õigusnormides ette nähtud tähtaja jooksul alalise või koosseisulise teenistujaga, st kui ta ei lisa seda ametikohta avaliku sektori vabade töökohtade nimekirja maksimaalselt kahe aasta jooksul alates ajutise asendustöötaja/ajutise teenistuja ametisse nimetamisest, olles kohustatud viimasega töösuhte lõpetama selle avaliku sektori vabade töökohtade nimekirja ametikoha täitmisega maksimaalselt kolme aasta jooksul, mis on ette nähtud avaliku teenistuse üldseaduse artiklis 70?
6.
Kas Hispaania 28. detsembri 2021. aasta seadus 20/2021 rikub karistussätete seaduslikkuse ja tagasiulatuva jõu puudumise liidu põhimõtteid, mis on sätestatud muu hulgas Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklis 49, kuna selles on ajutiste töösuhete kuritarvitamise karistusena ette nähtud valikumenetlused, mida kohaldatakse isegi siis, kui tegevus või tegevusetus, mis kujutavad endast rikkumist – ja seega kuritarvitamine – ja sellest teatati ja see pandi toime – aastaid – enne seaduse 20/2021 väljakuulutamist?
7.
Kas seadus 20/2021, milles on karistusmeetmena ette nähtud valikumenetlus ja hüvitis ainult nendele kuritarvitamise ohvritele, kes ei osutu selles valikumenetluses valituks, rikub raamkokkuleppe klauslit 5 ja direktiivi 1999/70/EÜ, kuna sellega jäetakse nendele ajutistele avalikele teenistujatele, kes osutuvad valikumenetluses valituks, osaks saanud kuritarvitus karistamata, kuigi karistus on alati tingimata vajalik ja valikumenetluse edukas läbimine ei ole karistusmeede, mis vastaks direktiivi nõuetele, nagu on otsustatud Euroopa Kohtu 2. juuni 2021. aasta kohtumääruses C-103/2019 (8)?