C 472/24
ET
Euroopa Liidu Teataja
12.12.2022
tuleb tõlgendada nii, et sellega ei ole vastuolus liikmesriigi õigusnormid, mille kohaselt juhul, kui tema territooriumil ebaseaduslikult viibivale kolmanda riigi kodanikule, kes on ühel selles sättes nimetatud põhjusel esitanud elamisloa taotluse, antakse selle taotluse menetlemise ajaks elamisõigus taotluse vastuvõetavuse tõttu, toob elamisõiguse andmine kaasa varem selle kodaniku suhtes pärast tema rahvusvahelise kaitse taotluse tagasilükkamist tehtud tagasisaatmisotsuse kaudse kehtetuks tunnistamise.
(1)
ELT C 158, 11.4.2022.
Euroopa Kohtu (suurkoda) 28. oktoobri 2022. aasta otsus (Oberlandesgericht Müncheni eelotsusetaotlus – Saksamaa) – Kriminaalasi järgmise isiku suhtes: HF (Kohtuasi C-435/22 PPU) (1) (Eelotsusetaotlus – Eelotsuse kiirmenetlus – Õigusalane koostöö kriminaalasjades – Euroopa Liidu põhiõiguste harta – Artikkel 50 – Schengeni lepingu rakendamise konventsioon – Artikkel 54 – Ne bis in idem’i põhimõte – Euroopa Liidu ja Ameerika Ühendriikide vaheline väljaandmisleping – Kolmanda riigi kodaniku väljaandmine Ameerika Ühendriikidele liikmesriigi sõlmitud kahepoolse lepingu alusel – Kodanik, kes on teises liikmesriigis samade tegude eest lõplikult süüdi mõistetud ja karistuse täies ulatuses ära kandnud) (2022/C 472/29) Kohtumenetluse keel: saksa Eelotsusetaotluse esitanud kohus Oberlandesgericht München
Põhikohtuasja menetluse pool HF Menetluses osales: Generalstaatsanwaltschaft München
Resolutsioon Schengenis 19. juunil 1990 alla kirjutatud ja 26. märtsil 1995 jõustunud konventsiooni, millega rakendatakse 14. juuni 1985. aasta Schengeni lepingut Beneluxi Majandusliidu riikide, Saksamaa Liitvabariigi ja Prantsuse Vabariigi valitsuste vahel nende ühispiiridel kontrolli järkjärgulise kaotamise kohta (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 26. juuni 2013. aasta määrusega (EL) nr 610/2013), artiklit 54 tuleb Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklist 50 lähtudes tõlgendada nii, et sellega on vastuolus see, kui liikmesriigi ametiasutused annavad kolmanda riigi kodaniku välja teisele kolmandale riigile, kui esiteks on see kodanik samade tegude eest, millele on viidatud väljaandmistaotluses, teises liikmesriigis lõplikult süüdi mõistetud ja seal talle määratud karistuse ära kandnud, ning teiseks põhineb väljaandmistaotlus kahepoolsel väljaandmislepingul, mis piirab ne bis in idem’i põhimõtte kohaldamisala taotluse saanud liikmesriigis tehtud kohtuotsustega.
(1)
ELT C 326, 29.8.2022.