C 472/44
CS
Úřední věstník Evropské unie
12.12.2022
4.
Čtvrtý žalobní důvod vycházející z toho, že pokud jde o „požadavek „významně nepoškozovat“ (DNSH), došlo k porušení čl. 17 odst.
1 písm.
d) nařízení 2020/852 a čl. 10 odst.
2 nařízení 1367/2006. 5.
Pátý žalobní důvod vycházející z porušení povinnosti uvést odůvodnění.
(1)
(2) (3) (4)
Nařízení Komise v přenesené pravomoci (EU) 2021/2139 ze dne 4. června 2021, kterým se doplňuje nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852, pokud jde o stanovení technických screeningových kritérií pro určení toho, za jakých podmínek se hospodářská činnost kvalifikuje jako významně přispívající ke zmírňování změny klimatu nebo k přizpůsobování se změně klimatu, a toho, zda tato hospodářská činnost významně nepoškozuje některý z dalších environmentálních cílů (Úř. věst.
2021, L 442, s. 1).
Úmluva o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí ze dne 25. června 1998 (Úř. věst 2005 L 124, s. 4).
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 1367/2006 ze dne 6. září 2006 o použití ustanovení Aarhuské úmluvy o přístupu k informacím, účasti veřejnosti na rozhodování a přístupu k právní ochraně v záležitostech životního prostředí na orgány a subjekty Společenství (Úř. věst.
2006, L 264, s. 13).
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (EU) 2020/852 ze dne 18. června 2020 o zřízení rámce pro usnadnění udržitelných investic a o změně nařízení (EU) 2019/2088 (Úř. věst.
2020, L 198, s. 13).
Žaloba podaná dne 14. října 2022 – SE a SF v.
Rada (Věc T-644/22) (2022/C 472/51) Jednací jazyk: francouzština Účastníci řízení Žalobci: SE, SF (zástupci: S. Bonifassi, E. Fedorova, T. Bontinck, A. Guillerme a L. Burguin, advokáti) Žalovaná: Rada Evropské unie
Návrhová žádání Žalobci navrhují, aby Tribunál: — zrušil nařízení (EU) 2022/1273 (1) v rozsahu, v němž mění článek 9 odst.
2 nařízení (EU) č. 269/2014 (2) a zavádí oznamovací povinnost žalobců, — uložil Radě náhradu nákladů řízení.
Žalobní důvody a hlavní argumenty Na podporu žaloby předkládají žalobci čtyři žalobní důvody. 1.
První žalobní důvod vycházející z toho, že Rada překročila svou pravomoc v oblasti omezujících opatření.
Podle žalobců není oznamovací povinnost opatřením nezbytným k výkonu rozhodnutí 2014/145/SZBP (3), a toto ustanovení tudíž zasahuje do pravomocí členských států k provedení omezujících opatření.
Rada navíc neměla pravomoc k tomu, aby sama vytvořila a vymezila porušení oznamovací povinnosti, jež nespadá pod omezující opatření, ani k harmonizaci sankcí postihujících toto protiprávní jednání. 2.
Druhý žalobní důvod vycházející ze zneužití pravomoci, neboť oznamovací povinnost uložená v přísné lhůtě, spolu s povinností uloženou členským státům sankcionovat neslnění uvedené povinnosti prostřednictvím systému sankcí spočívajících zejména v zabavení majetku, byla přijata za výlučným nebo alespoň rozhodujícím účelem dosáhnout jiného cíle, než který byl namítán. 3.
Třetí žalobní důvod vycházející z porušení zásady proporcionality z důvodu, že oznamovací povinnost nebyla nutná, a že důsledky spojené s nesplněním oznamovací povinnosti jsou tudíž nepřiměřené cíli sledovanému nařízením.