C 472/26
CS
Úřední věstník Evropské unie
12.12.2022
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona (Španělsko) dne 19. května 2022 – HM, VD v.
Generalitat de Catalunya (Věc C-332/22) (2022/C 472/31) Jednací jazyk: španělština Předkládající soud Juzgado de lo Contencioso-Administrativo no 17 de Barcelona
Účastnice původního řízení Žalobkyně: HM, VD
Žalovaná: Generalitat de Catalunya
Předběžné otázky PRVNÍ.
Jsou opatření stanovená v rozsudcích Nejvyššího soudu č. 1425/2018 a 1426/2018 ze dne 26. září 2018, jejichž kritérium je zachováno až do dnešního dne (30. listopadu 2021) – spočívající v ponechání státního zaměstnance, poškozeného zneužitím [po sobě jdoucích smluv na dobu určitou], ve stejném režimu zneužívajícího využití smluv na dobu určitou, dokud zaměstnavatel-veřejná správa neurčí, zda existuje strukturální potřeba, a nevyhlásí příslušná výběrová řízení na obsazení místa stálými nebo kariérními státními zaměstnanci – opatřeními, která splňují sankční požadavky ustanovení 5 rámcové dohody připojené ke směrnici 1999/70 (1)?
Anebo se naopak, pokud tato opatření vedou k udržování poměru na dobu určitou a nedostatku ochrany do doby, než se zaměstnavatel-veřejná správa nahodile rozhodne vyhlásit výběrové řízení na obsazení pracovního místa stálým zaměstnancem, jehož výsledek je nejistý, neboť tato řízení jsou otevřena i uchazečům, kteří se nestali poškozenými v důsledku takového zneužití, jedná o opatření, která nelze chápat jako odrazující sankční opatření ve smyslu ustanovení 5 rámcové dohody, ani jako opatření zaručující splnění jejích cílů?
DRUHÁ.
Pokud vnitrostátní soud v souladu se svou povinností sankcionovat, v každém případě, zjištěné zneužití (sankce je „nezbytná“ a „okamžitá“), dospěje k závěru, že zásada konformního výkladu neumožňuje zajistit užitečný účinek směrnice, aniž dojde k výkladu vnitrostátního práva „contra legem“, a to právě proto, že vnitrostátní právo členského státu nezavedlo žádné sankční opatření k provedení ustanovení 5 rámcové dohody ve veřejném sektoru; Musí uplatnit úvahy uvedené v rozsudku ze dne 17. dubna 2018, [C-414/16], Egenberger (2), nebo rozsudku (velkého senátu) ze dne 15. dubna 2008, C-268/2006 (3), [Impact], tedy že články 21 a 47 Listiny základních práv Evropské unie umožňují upuštění od uplatnění ustanovení vnitrostátního práva, která brání zajištění plné účinnosti směrnice 1999/70/ES, i když mají ústavní sílu?
Musí být v důsledku toho zneužívající dočasný pracovní poměr přeměněn na stálý pracovní poměr, který je stejný nebo srovnatelný s pracovním poměrem srovnatelných stálých státních zaměstnanců, čímž by se zaměstnanci poškozenému zneužíváním poskytla stabilita zaměstnání, aby se zabránilo tomu, že zneužívání zůstane nepotrestáno a že bude ohrožovat cíle a užitečný účinek ustanovení 5 dohody, i když je takováto přeměna zakázána vnitrostátním právem, judikaturou Tribunal Supremo (Nejvyšší soud, Španělsko) nebo by mohla být v rozporu se španělskou Ústavou?
TŘETÍ.
S ohledem na to, že SDEU v rozsudcích ze dne 25. října 2018, C-331/17 (4), a ze dne 13. ledna 2022, C-[2]82/19 (5) rozhodl, že ustanovení 5 rámcové dohody brání takové vnitrostátní právní úpravě, která vylučuje některé státní zaměstnance z působnosti pravidel, jež sankcionují zneužívání využití po sobě jdoucích smluv na dobu určitou, pokud ve vnitrostátním právním řádu neexistuje žádné jiné účinné opatření postihující uvedené zneužití, a že ve španělském právu neexistuje žádné opatření postihující zneužívání ve veřejném sektoru, které by se vztahovalo na dočasné zaměstnance-žalobkyně,