9.12.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 469/11
b) elaborarea unor programe de învățământ axate pe cursant și bazate pe pedagogii relaționale și favorabile incluziunii și permiterea unor forme diversificate și personalizate de predare și învățare.
Ar trebui avută în vedere implicarea activă a copiilor și a tinerilor în crearea de materiale didactice, după caz, în special în ceea ce privește resursele pentru prevenirea comportamentelor agresive, educația socio-emoțională, soluționarea conflictelor și depășirea prejudecăților;
c) includerea educației socio-emoționale, a prevenirii comportamentelor agresive, a sănătății mintale și fizice în programele școlare, începând de la ECEC și până la ciclul de învățământ și formare secundar superior;
d) consolidarea competențelor în limba (limbile) de școlarizare, valorificând și sprijinind în același timp diversitatea lingvistică a cursanților ca resursă pedagogică pentru aprofundarea învățării și pentru îmbunătățirea rezultatelor școlare.
Aceasta poate include, de exemplu, evaluarea cunoștințelor lingvistice anterioare, sprijin solid în limba maternă a cursantului (prima limbă însușită) și în limba de școlarizare, accesul la predare în limba vorbită acasă și mecanisme de sprijinire a tranziției de la clasele de primire la cursurile obișnuite la diferite niveluri de învățământ, după caz;
e) în special, sprijinirea însușirii limbii de școlarizare de către refugiați și migranții nou-sosiți prin imersiune timpurie în cadrul claselor și al programelor de învățământ obișnuite, oferind sprijin suplimentar unu la unu, la un nivel adecvat, pentru a accelera învățarea socială și școlară.
Accesul continuu la sprijin lingvistic și curricular, orientarea profesională la toate nivelurile de educație și formare și educația interculturală, împreună cu implicarea părinților, pot juca, de asemenea, un rol esențial;
f) promovarea abordărilor pedagogice interactive și experiențiale, care țin cont de realitatea culturală și lingvistică, pentru a consolida autonomia și responsabilitatea cursanților în procesul lor de învățare și pentru a-i capacita să se implice în mod activ în dezvoltarea propriilor competențe.
Astfel de abordări pot include oportunități de învățare mixtă (inclusiv resurse digitale și acces la biblioteci, laboratoare, muzee, alte instituții culturale precum școlile de muzică sau de artă, centre comunitare și natură), luând în considerare nevoile cursanților cu dizabilități sau cu nevoi educaționale speciale, organizarea flexibilă și eterogenă a timpului și a mediilor de învățare, predarea și învățarea transdisciplinară, învățarea în cooperare și sprijinul între colegi, precum și utilizarea tehnologiilor de asistare pentru cursanții cu dizabilități;
g) promovarea unor practici de evaluare care reflectă și sprijină nevoile și traiectoriile personale în materie de învățare, în special prin utilizarea pe scară largă a evaluării formative și continue și prin combinarea mai multor forme și instrumente digitale și nedigitale (de exemplu, portofolii, evaluare colegială și autoevaluare) care sunt favorabile incluziunii, țin cont de realitatea culturală și au un caracter participativ.
Măsuri de intervenție
h) furnizarea în școli a unor cadre care să ofere sprijin specific tuturor cursanților care se confruntă cu dificultăți de învățare sau care riscă să aibă rezultate slabe, printr-o abordare multidisciplinară și bazată pe echipă (de exemplu, programe de implicare a părinților prin intermediul unei abordări la nivelul întregii școli, programe de mentorat, inclusiv mentorat între colegi, mobilizarea personalului de sprijin, timp suplimentar de învățare în cursul anului școlar și/sau în perioadele de vacanță, acces la medii de învățare suplimentare);
i) în medii accesibile și favorabile incluziunii, oferirea de sprijin personalizat sporit cursanților cu nevoi complexe multidimensionale, inclusiv nevoi sociale, emoționale și de sănătate mintală (de exemplu, tutoriat personal, planuri de învățare individuale, intervenții din partea unui specialist în consiliere emoțională, intervenții psihoterapeutice, echipe multidisciplinare, sprijin familial);
j) furnizarea de soluții la nivel de școală sau în parteneriat cu alți actori pentru cursanții care întâmpină dificultăți în satisfacerea nevoilor de bază din cauza mediului lor socioeconomic (de exemplu, lipsa materialelor educaționale, dificultăți legate de transport, foame, deficiențe de nutriție și de somn);
k) furnizarea de scheme de sprijin financiar și/sau nefinanciar specifice pentru cursanții defavorizați pentru a facilita trecerea acestora la nivelul secundar și terțiar de educație și formare și finalizarea cu succes a studiilor de nivel secundar superior care conduc la obținerea calificărilor relevante;