6.12.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 465/89 Otrdiena, 2022. gada 3. maijs
134. norāda, ka mākslīgā intelekta sistēmu klasificēšana par augsta riska sistēmām būtu jāpamato ar to konkrēto lietojumu un tā kaitējuma kontekstu, būtību, varbūtību, smagumu un iespējamo neatgriezeniskumu, kas varētu rasties, pārkāpjot pamattiesības un veselības un drošības noteikumus, kā noteikts Savienības tiesību aktos; uzsver, ka šai klasifikācijai jāpievieno norādes un jāveicina mākslīgā intelekta izstrādātāju paraugprakses apmaiņa; uzsver, ka vienmēr ir jāievēro tiesības uz privātumu un ka mākslīgā intelekta izstrādātājiem būtu jāgarantē, ka pilnībā tiks ievēroti datu aizsardzības noteikumi;
135. uzsver, ka mākslīgā intelekta sistēmās, kas varētu mijiedarboties ar bērniem vai citādi viņus ietekmēt, ir jāņem vērā viņu tiesības un neaizsargātība, un tām pēc noklusējuma jāatbilst augstākajiem pieejamajiem standartiem attiecībā uz integrētu drošumu, drošību un privātumu;
136. norāda, ka vides, kurās darbojas mākslīgā intelekta sistēmas, var atšķirties uzņēmumu darījumos ar uzņēmumiem (B2B) un uzņēmumu darījumos ar patērētājiem (B2C); norāda, ka patērētāju tiesības ir juridiski jāaizsargā, izmantojot patērētāju aizsardzības tiesību aktus; uzsver, ka, lai gan uzņēmumi, slēdzot līgumus tieši ar darījumu partneriem, var ātri un rentabli atrisināt atbildības un citas juridiskas problēmas, lai aizsargātu mazos uzņēmumus no dominējošo dalībnieku tirgus varas ļaunprātīgas izmantošanas, lietojot komerciālu vai tehnoloģisku bloķēšanu, šķēršļus iekļūšanai tirgū vai asimetriskas informācijas problēmas, var būt nepieciešami tiesību akti; uzsver, ka jāņem vērā arī to MVU un jaunuzņēmumu vajadzības, kuriem ir sarežģītas prasības, lai tiem neradītu neizdevīgāku situāciju salīdzinājumā ar lielākiem uzņēmumiem, kuru rīcībā ir resursi, lai uzturētu lielas juridiskās un atbilstības nodrošināšanas nodaļas;
137. uzsver, ka ir jāpiemēro uz principiem balstīta pieeja, lai risinātu ētikas jautājumus, ko izvirza jaunas tehnoloģiskās iespējas, kas izriet no mākslīgā intelekta lietojumu pārdošanas un izmantošanas, tostarp izmantojot tādus obligātus pamatprincipus kā nekaitēšanas princips, cilvēka cieņas un pamattiesību ievērošanas princips un demokrātiskā procesa aizsardzība; norāda, ka mākslīgā intelekta ekonomikas veidošanā svarīgi ir arī tādi elementi kā mākslīgā intelekta izstrādes labas prakses piemēri, piemēram, uz cilvēku vērsts mākslīgais intelekts, atbildīga pārvaldība un pārredzamības un izskaidrojamības principi, kā arī ilgtspējīga mākslīgā intelekta principi, kas ir pilnībā saskaņoti ar ANO ilgtspējīgas attīstības programmu 2030. gadam;
138. atzīst, ka ne vienmēr ir iespējams pilnībā izskaust mākslīgā intelekta algoritmu neobjektivitāti, jo ideālo mērķi attiecībā uz datiem bez kļūdām ir ļoti grūti vai gandrīz neiespējami sasniegt; norāda, ka pat pārbaudīta mākslīgā intelekta sistēma, to izvietojot vidē, kas atšķiras no tās apmācības un testēšanas datu struktūras, neizbēgami saskarsies ar reālās pasaules scenārijiem, kas var radīt neobjektīvus rezultātus; uzsver, ka ES būtu jācenšas uzlabot datu kopu un algoritmu pārredzamību, cieši jāsadarbojas ar mākslīgā intelekta izstrādātājiem, lai līdzsvarotu un samazinātu strukturālos sociālos aizspriedumus, un jāapsver obligāto cilvēktiesību pienācīgas pārbaudes noteikumu ieviešana agrīnā izstrādes posmā;
139. paskaidro, ka lietderīgus mākslīgā intelekta sistēmu pārredzamības vai izskaidrojamības pienākumus, lai gan daudzos gadījumos tie ir noderīgi, visos gadījumos varētu nebūt iespējams izpildīt; norāda, ka intelektuālā īpašuma tiesības un komercnoslēpumi ir jāaizsargā pret nelikumīgu praksi, piemēram, rūpniecisko spiegošanu;
140. norāda, ka intelektuālā īpašuma tiesiskajā regulējumā jāturpina stimulēt un aizsargāt mākslīgā intelekta novatorus, piešķirot viņiem patentus kā atlīdzību par darbu izstrādi un publicēšanu; konstatē, ka spēkā esošie tiesību akti lielākoties ir atbilstīgi nākotnes prasībām, tomēr ierosina dažus pielāgojumus, tostarp atvērtā pirmkoda elementu integrēšanu, kā arī publiskā iepirkuma izmantošanu, lai attiecīgā gadījumā pilnvarotu atvērtā pirmkoda programmatūru izmantot mākslīgā intelekta risinājumiem; ierosina jaunus patentu licencēšanas veidus, lai nodrošinātu, ka rīki ir pieejami reģioniem un iniciatīvām, kas citādi tos nevarētu atļauties;
141. uzskata, ka obligātie ex ante riska pašnovērtējumi, kuru pamatā ir skaidri noteikumi un standarti, kā arī datu aizsardzības ietekmes novērtējumi, ko papildina trešo personu veiktie atbilstības novērtējumi ar attiecīgu un atbilstīgu CE marķējumu, apvienojumā ar ex post izpildes nodrošināšanu, ko veic tirgus uzraudzība, varētu būt lietderīgi, lai nodrošinātu, ka tirgū pieejamās mākslīgā intelekta sistēmas ir drošas un uzticamas; uzskata, ka, lai novērstu MVU izstumšanu no tirgus, būtu jāizstrādā standarti un norādījumi par to, kā ievērot tiesību aktus par mākslīgo intelektu, cieši iesaistot mazos uzņēmumus, iespējami vairāk saskaņojot tos starptautiski un padarot tos pieejamus bez maksas;