6.12.2022.
LV
Eiropas Savienības Oficiālais Vēstnesis
C 465/81 Otrdiena, 2022. gada 3. maijs
76. uzsver, ka mākslīgais intelekts var palīdzēt Eiropas un valstu iestādēm veikt izpildes pasākumus, jo īpaši muitas un tirgus uzraudzības jomā; uzskata, ka ar mākslīgo intelektu, palielinot atbilstību un nodrošinot, ka vienotajā tirgū tiek laisti tikai droši produkti, var uzlabot tirdzniecību un muitas procedūru efektivitāti un rentabilitāti; norāda uz Kanādas Robeždienestu aģentūras novērtēšanas un ieņēmumu pārvaldības (CARM) sistēmas piemēru, kas ievērojami vienkāršo importa un eksporta procedūras, izmantojot kvalificētu mākslīgā intelekta riska novērtējumu un racionalizētu digitalizētu informācijas pārvaldību, lai samazinātu ilgstošu pārbaužu nepieciešamību;
e) Mākslīgais intelekts un darba tirgus
77. norāda, ka mākslīgais intelekts arvien vairāk ietekmē darba tirgu, darbvietas un sociālo jomu un ka tehnoloģisko pārmaiņu ietekme uz darbu un nodarbinātību ir daudzpusīga; uzsver, ka mākslīgā intelekta izmantošana šajā jomā rada virkni ētisku, juridisku un ar nodarbinātību saistītu problēmu; pauž bažas par to, ka digitalizācija darba tirgū varētu izraisīt darbaspēka reorganizāciju un dažu nodarbinātības nozaru iespējamu izzušanu; uzskata, ka mākslīgā intelekta ieviešana, ja to apvienotu ar vajadzīgo atbalsta infrastruktūru, izglītību un apmācību, varētu palielināt kapitālu un darba ražīgumu, veicināt inovāciju, ilgtspējīgu izaugsmi un darbvietu radīšanu;
78. uzsver, ka, lai gan mākslīgais intelekts var aizstāt dažus uzdevumus, tostarp atkārtotus, smagus, darbietilpīgus vai bīstamus, tas varētu arī palīdzēt uzlabot prasmes, paaugstināt darba kvalitāti un radīt jaunu, augstākas pievienotās vērtības nodarbinātību, atstājot vairāk laika stimulējošiem uzdevumiem un karjeras attīstībai; uzsver, ka jau pašreiz mākslīgais intelekts aizstāj vai papildina cilvēkus uzdevumu apakškopā, bet darba tirgū vēl nav radījis ievērojamu kopējo ietekmi (30); tomēr, ja mākslīgais intelekts palielinās augsti kvalificētu profesiju skaitu un aizstās mazkvalificētas profesijas, uzsver ienākumu nevienlīdzības palielināšanās potenciālu; piebilst, ka visas no tā izrietošās ekonomiskās un sociālās sekas ir jāmazina ar atbilstīgiem pasākumiem, pētniecību un prognozēšanu, un tām ir jāsagatavojas, ieguldot darbaspēka pārkvalifikācijā un kvalifikācijas celšanā, galveno uzmanību pievēršot nepietiekami pārstāvētām grupām, piemēram, sievietēm un minoritātēm, kuras šī pāreja varētu skart visvairāk, un veicinot daudzveidību visos mākslīgā intelekta sistēmu izstrādes posmos; pauž bažas par to, ka mākslīgais intelekts varētu radīt prasmju mazināšanās procesus un radīt un integrēt mazapmaksātu, zemas autonomijas darbu, kā arī paplašināt netipiska, elastīga darba (vai “gadījumdarba”) iespējas; uzsver, ka algoritmiska pārvaldība varētu radīt vadības un darbinieku varas sadalījuma nelīdzsvarotību un neskaidrību par lēmumu pieņemšanu;
79. uzsver, ka mākslīgā intelekta ieviešana sniedz iespēju veicināt organizācijās ievērojamas kultūras pārmaiņas, tostarp uzlabojot drošību darbvietā, labāku darba un privātās dzīves līdzsvaru un piedāvājot darbiniekiem tiesības būt bezsaistē, kā arī efektīvākas apmācības iespējas un norādījumus; šajā ziņā norāda uz ESAO ieteikumiem, uzsverot, ka automatizācija varētu arī saīsināt darba laiku, tādējādi uzlabojot darba ņēmēju dzīves apstākļus un veselību; uzskata, ka mākslīgā intelekta lietojumi, kas pilnveido cilvēka spējas, varētu arī radīt jaunas nodarbinātības iespējas, jo īpaši tiem cilvēkiem, kuri ierobežojumu, piemēram, invaliditātes vai dzīves apstākļu, dēļ līdz šim bijuši spiesti izvēlēties mazāk kvalificētu darbu; uzsver, ka mākslīgā intelekta atbalsts darba vietā ir jāizmanto, lai cilvēkiem būtu laiks uzlabot darba rezultātu kvalitāti, nevis tikai lai palielinātu darba slodzi;
80. nosoda to, ka darba vietā arvien biežāk izmanto ar mākslīgā intelekta palīdzību veiktu uzraudzību, kas bieži notiek bez darba ņēmēju ziņas, nemaz nerunājot par piekrišanu, jo īpaši saistībā ar tāldarbu; uzskata, ka šāda prakse nav pieļaujama, jo tādējādi ārkārtīgi ļaunprātīgi tiek pārkāptas darba ņēmēju pamattiesības uz privāto dzīvi, datu aizsardzību un cilvēka cieņu, kā arī sociālās un darba tiesības, un iejaukšanās pakāpes, vispārējās un nediferencētās ietekmes dēļ tā arī negatīvi ietekmē darba ņēmēju garīgo veselību, un skartajām personām nav aizsardzības pasākumu;
81. pauž bažas par to, ka līdzīgs uzraudzības risks pastāv arī skolu vidē, jo skolās arvien vairāk tiek ieviestas mākslīgā intelekta sistēmas, kas apdraud bērnu pamattiesības; norāda, ka mākslīgā intelekta ietekme uz bērnu privātumu, drošību un drošumu aptver plašu spektru — no ieguvumiem, kas saistīti ar spēju precīzāk un konkrētāk izprast draudus, ar kuriem saskaras bērni, līdz riskiem, ko rada netīši privātuma pārkāpumi; uzsver, ka, ņemot vērā gan pozitīvo, gan negatīvo ietekmi uz bērnu privātumu, drošību un drošumu, jāievieš rūpīga pārbaude un attiecīgi aizsardzības pasākumi; turklāt uzsver, ka, izstrādājot mākslīgā intelekta sistēmas, īpaša uzmanība īpašā jutīguma un īpašās neaizsargātības dēļ jāpievērš bērniem un viņu aizsardzībai;
(30)
Acemoglu D. un citi, AI and Jobs: Evidence from Online Vacancies, National Bureau of Economic Research, 2020. gada decembris.