6.12.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 465/5 Tiistai 3. toukokuuta 2022
G.
katsoo, että sinisen talouden potentiaalin hyödyntäminen ei saa toimia verukkeena sille, että meriin ja valtameriin sovelletaan luonnonvarojen hyödyntämis- ja kasvumalleja, jotka ovat jo osoittautuneet kestämättömiksi; katsoo, että merten ja valtamerten luonnonvaroja on käytettävä tiukasti niiden asianmukaisen hoidon ja säilyttämisen tarpeiden mukaisesti muuttamatta meriekosysteemien tasapainoa;
H.
toteaa, että merten aluesuunnitteludirektiivin mukaan jäsenvaltioiden on otettava huomioon vesiviljelyn, kalastuksen ja energian tuottamiseen uusiutuvista lähteistä tarkoitettujen laitosten ja infrastruktuurin sekä merenalaisten kaapelien kaltaisten toimintojen ja käyttötarkoitusten vuorovaikutukset ja edistettävä asiaankuuluvien toimintojen rinnakkai­ seloa sekä sovellettava ekosysteemiin perustuvaa lähestymistapaa;
I.
toteaa, että ekologisten rajojen sisällä kehittyvässä sinisessä taloudessa ja näin ollen kalastus- ja vesiviljelyalojen ohella kaikilla asiaankuuluvilla merialoilla on myös otettava kaikilta osin huomioon ympäristöön liittyvä, sosiaalinen ja taloudellinen pilari, jotta niitä voidaan pitää kestävinä;
J.
toteaa, että yhteisellä kalastuspolitiikalla (YKP) pyritään varmistamaan merten biologisten resurssien asianmukainen suojelu ja hoito ja se, että kalastus- ja vesiviljelytoimet ovat ekologisesti kestäviä pitkällä aikavälillä ja että niitä hoidetaan johdonmukaisesti taloudellisten, sosiaalisten ja työllisyyteen liittyvien etujen saavuttamista koskevien tavoitteiden kanssa ja ne parantavat elintarvikkeiden saatavuutta;
K.
katsoo, että YKP:n olisi edistettävä tuottavuuden kasvua ja kohtuullisen elintason saavuttamista kalastusalalla, myös pienimuotoisessa kalastuksessa, sekä vakaita markkinoita ja varmistettava elintarvikkeiden saatavuus;
L.
ottaa huomioon, että kestävän kehityksen tavoitteen 14 mukaisesti on välttämätöntä säilyttää meret ja merten tarjoamat luonnonvarat sekä edistää niiden kestävää käyttöä ja että kestävän kehityksen tavoitteen 2 mukaisesti on ehdottomasti varmistettava elintarviketurva; ottaa huomioon, että alatavoitteessa 14.1 asetetaan päämääräksi ehkäistä ja vähentää merkittävästi vuoteen 2025 mennessä kaikenlaista, erityisesti maalla tapahtuvasta toiminnasta aiheutuvaa merten pilaantumista, mukaan lukien merten roskaantuminen ja ravinteiden aiheuttama pilaantuminen;
M.
ottaa huomioon, että valtameret ovat ratkaisevan tärkeitä elämälle maapallolla, sillä ne tuottavat 50 prosenttia ilmakehän hapesta, sitovat noin 25 prosenttia ihmisen tuottamista hiilidioksidipäästöistä ja 90 prosenttia ilmastojärjestelmän ylimääräisestä lämmöstä sekä säätelevät ilmastoa maailmanlaajuisesti;
N.
huomauttaa, että valtamerissä elää miljoonia lajeja ja että merten biologisen monimuotoisuuden palauttaminen, säilyttäminen, suojelu ja kestävä hyödyntäminen ovat olennaisen tärkeitä valtamerten terveyden ja samalla planeettamme terveyden suojelun kannalta sekä merten taloudellisen toiminnan perusta;
O.
katsoo, että tietojen kerääminen merten ja valtamerten kantojen tieteellistä seurantaa ja arviointia varten, mukaan lukien sen arvioiminen, ovatko nämä kannat turvallisten biologisten rajojen sisällä, on olennaisen tärkeää niiden kestävän hoidon kannalta;
P.
ottaa huomioon, että merkittäviä osia valtameristä ja merenpohjasta, erityisesti syvänmeren aluetta, ei ole tutkittu, ja katsoo, että tarvitaan lisätutkimusta sen varmistamiseksi, että siniseen talouteen kuuluva toiminta on täysin kestävää;
Q.
ottaa huomioon, että kalastus ja vesiviljely ovat sinisen talouden olennaisia toimialoja ja ruokaturvalle ja ihmisten terveydelle välttämättömien proteiinien ja hivenravinteiden tärkeä lähde;
R.
ottaa huomioon, että merten biologiseen monimuotoisuuteen kohdistuu paineita Euroopassa ja että suurimmalla osalla arvioiduista meriympäristön lajeista ja luontotyypeistä suojelun taso on ”epäsuotuisa” tai ”tuntematon”; huomauttaa, että merten biologisen monimuotoisuuden vähenemisellä on suuria ympäristövaikutuksia ja myös sosioekonomisia vaikutuksia EU:n kalastusalaan, rannikko- ja saarialueisiin ja syrjäisimpiin alueisiin, joten tämä kehityssuuntaus on käännettävä; katsoo, että biologinen monimuotoisuus on palautettava yhteistyössä kaikkien sidosryhmien ja erityisesti kalastusalan ja tiedeyhteisön kanssa;
S.
katsoo, että rannikko- ja saariyhteisöt ovat keskeinen osapuoli sinisen talouden mahdollisuuksista ja sen hyödyntämistavoista käytävässä keskustelussa;