C 465/30
ET
Euroopa Liidu Teataja
6.12.2022
Teisipäev, 3. mai 2022
51. nõuab, et ökokavad oleksid kättesaadavad nii tava- kui ka mahepõllumajandustootjatele ning et need oleksid kavandatud nii, et need on kooskõlas põllumajanduse keskkonna- ja kliimameetmetega ning täiendaksid neid; tuletab meelde, kui oluline on toetada mahetootjaid ka pärast üleminekuetappi; kutsub liikmesriike üles toetama mahepõlluma­ janduses põlvkondade vahetumist asjakohase avaliku poliitika kaudu, edendama naisettevõtlust põllumajanduses ning toetama elujõuliste väikeste ja keskmise suurusega mahepõllumajandusettevõtete arendamist;
52. peab kahetsusväärseks ÜPP eelarve vähenemist viimase kahe aastakümne jooksul, samal ajal kui põllumajandus­ sektorile kehtestatud nõuded on kasvanud; märgib, et praeguse ÜPP raames kulutatakse ainult 1,8 % eelarvest mahepõllumajandust toetavatele meetmetele, ning väljendab heameelt asjaolu üle, et uus ÜPP võimaldab – eelkõige ökokavade ja maaelu arengu meetmete kaudu – liikmesriikidele suuremat paindlikkust mahepõllumajandussektorile eraldatavate summade suurendamisel;
53. märgib, et lühikesed, kohalikud ja hooajalised ning arukad toidutarneahelad ja otseturustusvõimalused, sealhulgas põllumajandustootjate turud, võivad mahetootjate ja maapiirkondade majanduse jaoks tuua kasu keskkonna ja loomade heaolu seisukohast, tagades samal ajal sissetuleku, säilitades ja luues töökohti, tagades maapiirkondade elujõulisuse ning vähendades lõhet ELi tootjate ja tarbijate vahel; juhib tähelepanu sellele, et turu areng on mahepõllumajandussektori kestliku arengu jaoks hädavajalik;
54. kutsub liikmesriike üles eraldama piisavalt vahendeid investeeringuteks, mis lihtsustavad lühikeste toiduahelate arendamist, näiteks liikuvate tapamajade või põllumajandusettevõtetes asuvate töötlemisrajatiste arvu suurendamise kaudu; on seisukohal, et seetõttu tuleks edendada kohalike tarneahelate kasutamist riigihankemenetlustes; rõhutab, et keskendumine kohalikule tootmisele ja lühikestele ahelatele ei tohiks põhjustada täiendavaid tõkkeid ELi siseturul;
55. kutsub komisjoni ja liikmesriike üles aktiivselt parandama mahepõllumajanduslike tarneahelate struktuuri ja suurendama mahepõllumajanduslike tootjaorganisatsioonide suutlikkust; nõuab tungivalt, et liikmesriigid kasutaksid sektoripõhiseid sekkumisi ja kõiki olemasolevaid meetmeid, et parandada mahetootjate organiseerumist kõigis asjaomastes sektorites ning abistada neid ajutise ületootmise korral;
56. juhib tähelepanu sellele, et mahepõllumajandusettevõtetel, mille toodang on mahult väiksem ja seega kulukam, võib olla kaubanduslepingutes väiksem läbirääkimispositsioon ja seetõttu võivad nad olla eriti vähe kaitstud ebaausate kaubandustavade suhtes, eelkõige kiiresti riknevate kaupade eest tasumise hilinemise, viimase hetke tühistamiste või tarnijate sundimise näol, et nad maksaksid müümata ja raisku läinud toodete eest; rõhutab vajadust selgete lepingutingimuste ja mahetootjate töö õiglase tunnustamise järele ning on veendunud, et tuleks edendada selliseid vahendeid nagu tarneahela lepingud;
57. kiidab heaks komisjoni toetuse liikmesriikides mahepiirkondade (mida nimetatakse ka ökopiirkondadeks) arendamisele, kuna need on oma olemuselt mitmeotstarbelised, edendavad lühikesi tarneahelaid ning loovad koostoimet muu hulgas põllumajandustootjate, tarbijate, töötlemisettevõtete, jaemüüjate, külalismajandussektori ja kultuuriettevõtjate vahel; kutsub komisjoni üles andma liikmesriikidele teavet vahendite kohta, mida nad saaksid kasutada mahepiirkondade arengu edendamiseks, pöörates erilist tähelepanu linnastunud piirkondadele; märgib, et nende edu sõltub tugevast piirkondlikust integratsioonist ning kohalike ja piirkondlike omavalitsuste kaasamisest;
58. rõhutab, kui ülioluline on suurendada liikmesriikide ja põllumajandustootjate vahel mahepõllumajanduse alaste teadmiste ja parimate tavade struktureeritud vahetamist; rõhutab teadlaste, põllumajandusteadusega tegelevate ülikoolide ja laiema haridussektori, nõustamisteenuste ja konsultantide, põllumajandustootjate ning nende ühenduste ja organisatsioo­ nide ning ühiskonna vahelise koostöö tihendamise eeliseid; rõhutab olulist rolli, mida mängivad mahetootmise arendamisel sõltumatud põllumajandusettevõtete nõustamisteenused, mille liikmesriigid peavad oma ÜPP strateegiakavadesse lisama, ning rõhutab vajadust eraldada neile piisavalt rahalisi vahendeid;