C 465/30
DA
Den Europæiske Unions Tidende
6.12.2022
Tirsdag den 3. maj 2022
51. opfordrer til, at økoordningerne gøres tilgængelige for både konventionelle og økologiske landbrugere og udformes på en måde, der gør dem forenelige med og komplementære i forhold til miljø- og klimavenlige landbrugsforanstaltninger; minder om vigtigheden af at støtte økologiske landbrugere ud over omlægningsfasen; opfordrer medlemsstaterne til at støtte generationernes fornyelse inden for økologisk landbrug gennem de relevante offentlige politikker, fremme kvindeligt iværksætteri i landbruget og støtte udviklingen af levedygtige små og mellemstore økologiske landbrug;
52. beklager, at budgettet for den fælles landbrugspolitik er blevet stadig mindre i løbet af de sidste to årtier, samtidig med at kravene til landbrugssektoren er vokset; bemærker, at kun 1,8 % af budgettet under den nuværende fælles landbrugspolitik anvendes til foranstaltninger til støtte for økologisk landbrug, og finder det glædeligt, at den nye fælles landbrugspolitik, navnlig gennem økoordninger og foranstaltninger til udvikling af landdistrikterne, giver medlemsstaterne større råderum til at øge de beløb, der afsættes til den økologiske sektor;
53. påpeger, at korte, lokale, sæsonbestemte og intelligente fødevareforsyningskæder samt muligheder for direkte markedsføring, herunder landbrugsmarkeder, rummer et potentiale for, at økologiske producenter og landdistriktsøko­ nomier kan levere miljø- og dyrevelfærdsfordele, samtidig med at der sikres indkomster og bevares og skabes arbejdspladser, ligesom landdistrikternes levedygtighed sikres, og der bygges bro over kløften mellem EU's producenter og forbrugere; påpeger, at markedsudvikling er afgørende for en bæredygtig udvikling af den økologiske sektor;
54. opfordrer medlemsstaterne til at afsætte tilstrækkelige ressourcer til investeringer, der letter udviklingen af korte fødevarekæder, f.eks. ved at øge antallet af mobile slagterier eller forarbejdningsfaciliteter på selve bedrifterne; mener, at lokale forsyningskæder bør fremmes i forbindelse med offentlige udbudsprocedurer; understreger, at fokus på lokal produktion og korte forsyningskæder ikke bør føre til yderligere hindringer på EU's indre marked;
55. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at spille en aktiv rolle med hensyn til at forbedre strukturen af de økologiske forsyningskæder og opbygningen af kapaciteten hos økologiske producentorganisationer; opfordrer indtrængende medlemsstaterne til at anvende »sektorspecifikke interventioner« og alle tilgængelige foranstaltninger til at forbedre organiseringen af økologiske producenter i alle relevante sektorer og til at bistå dem i tilfælde af midlertidig overproduktion;
56. påpeger samtidig, at økologiske bedrifter, hvis produktion er mindre i omfang og dermed dyrere, kan stå svagere, når de skal forhandle kontrakter, og derfor kan være særligt sårbare over for urimelig handelspraksis, navnlig i form af forsinket betaling for letfordærvelige varer, annulleringer i sidste øjeblik eller pligt til selv at betale for varer, der ikke er solgt eller er gået til spilde; understreger behovet for klare aftalebetingelser og rimelig anerkendelse af økologiske landbrugsproducenters arbejde og mener, at værktøjer såsom forsyningskædekontrakter bør fremmes;
57. påskønner Kommissionens støtte til udvikling af biodistrikter, også kaldet økoregioner, i medlemsstaterne, da de er multifunktionelle af karakter, fremmer korte forsyningskæder og skaber synergier mellem bl.a.
landbrugere, forbrugere, forarbejdningsvirksomheder, detailhandlere, hotel- og restaurationsbranchen og kulturelle virksomheder; opfordrer Kommissionen til at informere medlemsstaterne om de instrumenter, de kan anvende til at fremme udviklingen af biodistrikter, med særlig vægt på urbaniserede områder; bemærker, at deres succes afhænger af en stærk regional integration og inddragelse af de lokale og regionale myndigheder;
58. understreger den afgørende betydning af at udvide den strukturerede udveksling af viden og bedste praksis om økologisk landbrug mellem medlemsstater og landbrugere; fremhæver fordelene ved at intensivere samarbejdet mellem videnskabsfolk, landbrugsvidenskabelige universiteter og den bredere uddannelsessektor, rådgivningstjenester eller konsulenter, landbrugere og deres sammenslutninger og organisationer samt samfundet; fremhæver, at uafhængige bedriftsrådgivningstjenester skal spille en vigtigt rolle i udviklingen af økologisk produktion, og understreger, at medlemsstaterne skal tage disse med i deres strategiske planer under den fælles landbrugspolitik og afsætte tilstrækkelige finansielle ressourcer til dem;