C 465/16
DA
Den Europæiske Unions Tidende
6.12.2022
Tirsdag den 3. maj 2022
82. støtter bæredygtig praksis inden for kyst- og havturisme, da den er afgørende for Atlanterhavsområdets, Middelhavsområdets og Østersøområdets konkurrenceevne og for skabelsen af arbejdspladser af høj værdi inden for blå uddannelse og erhvervsuddannelse; understreger, at specifik uddannelse i den blå økonomis aktiviteter vil bidrage til at øge bevidstheden om marine økosystemer og behovet for at beskytte dem; 83. opfordrer Kommissionen til at gennemføre en bred høring af regionale og lokale myndigheder og alle relevante interessenter for at finde løsninger, der er skræddersyet til de lokale og regionale samfund; 84. anmoder Kommissionen om at vurdere mulige løsninger til at fremme turismesektorens modstandsdygtighed over for virkningerne af fremtidige pandemier eller andre stærkt forstyrrende begivenheder, der udgør en risiko for turistaktiviteter, og til at fremsætte passende initiativer til at forbedre arbejds- og beskæftigelsesvilkårene for arbejdstagere i sektoren for at øge dens tiltrækningskraft og bidrage til at realisere den blå økonomis fulde potentiale; 85. understreger betydningen af lystyachtsejlads og anden form for sejlads for havturismen; understreger den rolle, som lokal kultur og gastronomi spiller for udviklingen af europæisk kystturisme og betydningen af strand- og undervands­ turisme, lystfiskerturisme, økoturisme, vandsport og krydstogtindustrien; 86. understreger betydningen af beskyttede havområder som et instrument til beskyttelse af havene; mener, at disse områder udgør en mulighed for udvikling af videnskabelig turisme; 87. glæder sig over Kommissionens fokus på bæredygtig og »langsom« turisme og målet om at udvikle støttepakker (»planen for lokale grønne pagter«) for at støtte en grøn omstilling for byer og regioner; bemærker muligheden for, at fjerntliggende øer og kystsamfund kan spille en ledende rolle i denne omstilling; 88. opfordrer Kommissionen og medlemsstaterne til at anerkende det bidrag, som havlystfiskeri og den turisme, som havlystfiskeri afstedkommer, yder inden for rammerne af den blå økonomi, og denne sektors potentiale med hensyn til at skabe yderligere økonomiske muligheder i kystsamfundene; 89. beklager, at der ikke i tilstrækkelig grad er taget højde for den blå økonomi i forbindelse med udarbejdelse og vurdering af de nationale genopretnings- og resiliensplaner, som er finansieret af NextGenerationEU; 90. opfordrer til, at der oprettes en passende finansiel ramme, som skal stimulere udviklingen af den blå økonomi og jobskabelse og integrere og kombinere de forskellige finansielle instrumenter, der er til rådighed, dvs. struktur- og investeringsfondene (EHFAF, EFRU, ESF, Samhørighedsfonden), Horisont Europa 2021-2027 m.fl.; henleder opmærk­ somheden på behovet for at fremme en bedre matchning af de disse instrumenter til interessenternes behov og en bred formidling af de nuværende muligheder; 91. opfordrer til, at der i betragtning af de alvorlige socioøkonomiske virkninger af reglerne om måling af fiskerikapacitet gennemføres en dybdegående drøftelse på EU-plan med sektoren om indvirkningen af disse regler på fiskeriet og fiskernes liv, samtidig med at der opretholdes en streng kontrol med fiskerikapaciteten; 92. understreger den strategiske betydning af skibsbyggeri og -reparation og deres sammenhæng med andre sektorer, f. eks. sektoren for havturisme; mener, at et tilsagn om teknologisk innovation og en høj specialiseringsgrad, hvilket kan medføre øget merværdi, kan skabe et miljø, der er mindre udsat for international konkurrence og kan bidrage til at vende den tilbagegang, som sektoren har oplevet; fastholder, at der bør ydes specifik støtte for at puste nyt liv i og modernisere skibsbygningsindustrien i medlemsstaterne i dens forskellige former; 93. bemærker, at EU's flåde inden for ikkeindustrielt fiskeri og fiskeri i lille målestok er meget gammel, navnlig i regionerne i den yderste periferi, at deres fartøjer har en meget høj gennemsnitsalder, og at de ikke er sikre for hverken de personer, der arbejder ombord på dem, eller for selve fangsterne, og peger endnu en gang på behovet for EHFAF-støtte til indkøb af nye både, uden at dette fører til øgede fangster, idet det maksimale bæredygtige udbytte overholdes, og miljøresultaterne således forbedres; 94. minder om, at fiskerflåderne i regionerne i den yderste periferi i visse tilfælde er i en meget ringe forfatning og udgør en fare for fiskernes sikkerhed og for miljøet; mener, at det i denne henseende er nødvendigt at finde løsninger til at forbedre sikkerheden og arbejdsforholdene for fiskerne, reducere CO2-emissionerne og forbedre opbevarings- og konserveringsforholdene for fangsterne; fremhæver behovet for at sikre, at der er kontinuitet i tilvejebringelsen af sunde proteiner af høj kvalitet, under forhold, der er fuldstændig sikre, påvirker miljøet mindre og ikke øger fiskerikapaciteten;