C 465/30
CS
Úřední věstník Evropské unie
6.12.2022
Úterý 3. května 2022
51. žádá, aby byly ekorežimy přístupné jak tradičním, tak ekologickým zemědělcům a aby byly koncipovány tak, aby byly slučitelné s agroenvironmentálně-klimatickými opatřeními a doplňovaly je; připomíná, že je důležité podporovat ekologické zemědělce i po fázi přechodu; vyzývá členské státy, aby podporovaly generační obměnu v ekologickém zemědělství prostřednictvím příslušných veřejných politik a podporovaly podnikání žen v zemědělství a rozvoj životaschopných malých a středních ekologických zemědělských podniků;
52. vyjadřuje politování nad poklesem rozpočtu SZP v posledních dvou desetiletích, kdy jsou současně na odvětví zemědělství kladeny stále větší požadavky; konstatuje, že v rámci stávající SZP je pouze 1,8 % rozpočtu vynakládáno na opatření na podporu ekologického zemědělství, a vítá skutečnost, že nová SZP umožňuje zejména prostřednictvím ekorežimů a opatření pro rozvoj venkova členským státům větší flexibilitu při zvyšování částek určených na ekologické zemědělství;
53.
bere na vědomí potenciál krátkých, místních a sezónních a inteligentních potravinových dodavatelských řetězců a možností přímého uvádění na trh, včetně zemědělských trhů, pro ekologické producenty a venkovské ekonomiky s cílem zajistit přínosy v oblasti životního prostředí a dobrých životních podmínek zvířat a zároveň zajistit příjmy, zachovat a vytvářet pracovní místa, zajistit životaschopnost venkovských oblastí a překlenout propast mezi producenty v EU a spotřebiteli; poukazuje na to, že pro udržitelný rozvoj odvětví ekologické produkce má zásadní význam rozvoj trhu;
54. vyzývá členské státy, aby vyčlenily dostatečné prostředky na investice usnadňující rozvoj krátkých potravinových řetězců, a to například zvýšením počtu mobilních jatek nebo zpracovatelských zařízení v zemědělských podnicích; domnívá se, že při zadávání veřejných zakázek by mělo být prosazováno využívání místních dodavatelských řetězců; zdůrazňuje, že zaměření na místní produkci a krátké řetězce by nemělo vést k dalším překážkám na vnitřním trhu EU;
55. vyzývá Komisi a členské státy, aby se aktivně podílely na zlepšování struktury ekologických dodavatelských řetězců a budování kapacit organizací ekologických producentů; naléhavě vyzývá členské státy, aby využívaly „odvětvové intervence“ a veškerá dostupná opatření ke zlepšení organizace ekologických producentů ve všech příslušných odvětvích a aby jim pomáhaly v případě dočasné nadprodukce;
56. upozorňuje, že ekologické zemědělské podniky, jejichž produkce je objemově menší, a tudíž nákladnější, mohou mít menší vyjednávací sílu, pokud jde o obchodní smlouvy, a mohou být proto více vystaveny nekalým obchodním praktikám, zejména v podobě opožděných plateb za zboží podléhající rychlé zkáze, rušení smluv na poslední chvíli nebo nucení dodavatelů platit za neprodané a odpadní produkty; zdůrazňuje potřebu jasných smluvních podmínek a spravedlivého uznávání práce ekologických zemědělských producentů a domnívá se, že by měly být podporovány nástroje, jako jsou smlouvy v rámci dodavatelského řetězce;
57.
vítá, že Komise podporuje rozvoj biodistriktů, neboli ekoregionů, v rámci členských států, neboť jsou ze své povahy multifunkční, podporují krátké dodavatelské řetězce a vytvářejí synergie mimo jiné mezi zemědělci, spotřebiteli, zpracovatelskými podniky, maloobchodníky, odvětvím pohostinství a kulturními podniky; vyzývá Komisi, aby členským státům poskytla informace o nástrojích, které by mohly využít na podporu rozvoje biodistriktů, se zvláštním důrazem na urbanizované oblasti; konstatuje, že jejich úspěch závisí na silné regionální integraci a zapojení místních a regionálních orgánů;
58. zdůrazňuje, že je nanejvýš důležité rozšířit strukturovanou výměnu znalostí a osvědčených postupů v oblasti ekologického zemědělství mezi členskými státy a zemědělci; zdůrazňuje přínosy intenzivnější spolupráce mezi vědci, zemědělskými vysokými školami a širším vzdělávacím sektorem, poradenskými službami nebo konzultanty, zemědělci a jejich sdruženími a organizacemi a společností; vyzdvihuje důležitou úlohu, kterou při rozvoji ekologické produkce hrají nezávislé zemědělské poradenské služby, jež musí členské státy zahrnout do svých strategických plánů SZP, a zdůrazňuje, že je třeba vyčlenit na tyto služby dostatečné finanční zdroje;