RO
C 463/14
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
5.12.2022
Recurs introdus la 8 februarie 2022 de Carlos Correia de Matos împotriva Ordonanței Tribunalului (Camera întâi) din 17 decembrie 2021 în cauza T-719/21, Correia de Matos/Comisia (Cauza C-79/22 P) (2022/C 463/17) Limba de procedură: portugheza Părțile Recurent: Carlos Correia de Matos (reprezentant: C. Correia de Matos, advogado) Cealaltă parte din procedură: Comisia Europeană Prin Ordonanța din 20 octombrie 2022, Curtea (Camera a zecea) a respins recursul ca vădit inadmisibil și l-a obligat pe Carlos Correia de Matos să suporte propriile cheltuieli de judecată.
Recurs introdus la 5 iulie 2022 de Fidelity National Information Services, Inc. împotriva Hotărârii Tribunalului (Camera a doua) din 4 mai 2022 în cauza T-237/21, Fidelity National Information Services/EUIPO – IFIS (FIS) (Cauza C-446/22) (2022/C 463/18) Limba de procedură: engleza Părțile Recurentă: Fidelity National Information Services, Inc. (reprezentant: P. Wilhelm, avocat) Cealaltă parte din procedură: Oficiul Uniunii Europene pentru Proprietate Intelectuală (EUIPO) Prin Ordonanța din 20 octombrie 2022, Curtea (Camera de admitere în principiu a recursurilor) a dispus ca recursul să nu fie admis în principiu și ca Fidelity National Information Services, Inc. să suporte propriile cheltuieli de judecată.
Cerere de decizie preliminară introdusă de Tribunalul Argeş (România) la data de 9 august 2022 – SC Adient Ltd & Co.Kg / Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Argeş (Cauza C-533/22) (2022/C 463/19) Limba de procedură: româna Instanţa de trimitere Tribunalul Argeş Părţile din acţiunea principală Reclamantă: SC Adient Ltd & Co.Kg Pârâte: Agenţia Naţională de Administrare Fiscală, Agenţia Naţională de Administrare Fiscală – Direcţia Generală Regională a Finanţelor Publice Ploieşti – Administraţia Judeţeană a Finanţelor Publice Argeş Întrebările preliminare 1) Dispozițiile articolului 44 din Directiva 2006/112/CE privind sistemul comun al taxei pe valoarea adăugată (1) și ale articolelor 10 și 11 din Regulamentul de punere în aplicare nr.
282/2011 al Consiliului de stabilire a măsurilor de punere în aplicare a Directivei TVA (2) trebuie interpretate în sensul în care se opun practicii administrației fiscale naționale de a califica o persoană juridică rezidentă independentă drept sediu fix al unei entități nerezidente, exclusiv în baza apartenenței celor două societăți ale aceluiași grup?