LT
C 463/2
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
2022 12 5
V (Nuomonės)
TEISINĖS PROCEDŪROS
TEISINGUMO TEISMAS 2022 m. spalio 13 d.
Teisingumo Teismo (antroji kolegija) sprendimas byloje (Tribunal du travail francophone de Bruxelles (Belgija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) L.F. / S.C.R.L. (Byla C-344/20) (1) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Socialinė politika – Direktyva 2000/78/EB – Vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendrų pagrindų nustatymas – Diskriminacijos dėl religijos ar įsitikinimų draudimas – Privačios įmonės darbo tvarkos taisyklė, pagal kurią draudžiama darbo vietoje demonstruoti religinius, filosofinius ar politinius įsitikinimus – Draudimas, apimantis žodžius, aprangą ar bet kokį kitokį tokių įsitikinimų demonstravimą – Religinį įsitikinimą demonstruojančių drabužių dėvėjimas) (2022/C 463/02) Proceso kalba: prancūzų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Tribunal du travail francophone de Bruxelles
Šalys pagrindinėje byloje Ieškovė: L.F. Atsakovė: S.C.R.L.
Rezoliucinė dalis 1.
2000 m. lapkričio 27 d.
Tarybos direktyvos 2000/78/EB, nustatančios vienodo požiūrio užimtumo ir profesinėje srityje bendruosius pagrindus, 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad jame esantys žodžiai „religij[a] ar įsitikinim[ai]“ yra vienintelis ir tas pats diskriminacijos pagrindas, apimantis tiek religinius, tiek filosofinius ar dvasinius įsitikinimus. 2.
Direktyvos 2000/78 2 straipsnio 2 dalies a punktas turi būti aiškinamas taip, kad įmonės darbo tvarkos taisyklių nuostata, pagal kurią darbuotojams draudžiama žodžiais, apranga ar bet kokiu kitu būdu išreikšti savo religinius ar filosofinius įsitikinimus, kad ir kokie jie būtų, nėra tiesioginė darbuotojų, kurie ketina įgyvendinti savo religijos ir sąžinės laisvę matomai dėvėdami religinio pobūdžio simbolį ar aprangą, diskriminacija „dėl religijos ar įsitikinimų“, kaip tai suprantama pagal šią direktyvą, jei ši nuostata taikoma bendrai ir nediferencijuotai. 3.
Direktyvos 2000/78 1 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad pagal jį draudžiama atsižvelgti į nacionalines nuostatas, kuriomis siekiama užtikrinti šios direktyvos perkėlimą į nacionalinę teisę, aiškinamas taip, kad religiniai ir filosofiniai įsitikinimai yra du skirtingi diskriminacijos pagrindai, kaip į „nuostatas, kurios [<...>] palankesnės vienodo požiūrio principo įgyvendinimui, nei minėtoje direktyvoje nustatytos“, kaip tai suprantama pagal jos 8 straipsnio 1 dalį.
(1)
OL C 339, 2020 10 12.