HR
5.12.2022.
Službeni list Europske unije
C 463/7
Stranke glavnog postupka Tužitelj: Rigall Arteria Management Sp. z o.o. sp. k.
Tuženik: Bank Handlowy w Warszawie S.A.
Izreka Članak 7. stavak 1. točku (b) Direktive Vijeća 86/653/EEZ od 18. prosinca 1986.
o usklađivanju prava država članica u vezi samozaposlenih [samostalnih] trgovačkih zastupnika treba tumačiti na način da se: može ugovorno odstupiti od prava koje ta odredba dodjeljuje samostalnom trgovačkom zastupniku da prima proviziju za posao sklopljen tijekom trajanja ugovora o zastupanju s trećom osobom koju je taj zastupnik prethodno pridobio kao stranku za sklapanje istovrsnih poslova.
(1)
SL C 182, 10. 5.
2021.
Presuda Suda (četvrto vijeće) od 13. listopada 2022. (zahtjevi za prethodnu odluku koje su uputili Administratīvā rajona tiesa, Administratīvā apgabaltiesa – Latvija) – „Baltijas Starptautiskā Akadēmija” SIA (C-164/21), „Stockholm School of Economics in Riga” SIA (C-318/21)/Latvijas Zinātnes padome (Spojeni predmeti C-164/21 i C-318/21) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Uredba (EU) br. 651/2014 – Članak 2. točka 83. – Izravno i bezuvjetno upućivanje na pravo Unije – Dopuštenost pitanjâ – Potpore za istraživanje i razvoj i inovacije – Pojam „organizacija za istraživanje i širenje znanja” – Visokoškolska ustanova koja obavlja ekonomske i neekonomske djelatnosti – Određivanje prvenstvenog cilja”) (2022/C 463/08) Jezik postupka: latvijski Sudovi koji su uputili zahtjeve Administratīvā rajona tiesa, Administratīvā apgabaltiesa
Stranke glavnih postupaka Tužitelji: „Baltijas Starptautiskā Akadēmija” SIA (C-164/21), „Stockholm School of Economics in Riga” SIA (C-318/21) Tuženik: Latvijas Zinātnes padome
Izreka 1.
Članak 2. točku 83.
Uredbe Komisije (EU) br. 651/2014 od 17. lipnja 2014. o ocjenjivanju određenih kategorija potpora spojivima s unutarnjim tržištem u primjeni članaka 107. i 108.
[UFEU-a] treba tumačiti na način da se: privatni subjekt koji obavlja više djelatnosti, među kojima i istraživanje, ali čiji veći dio prihoda proizlazi iz ekonomskih djelatnosti, poput pružanja obrazovnih usluga uz naknadu, može smatrati „organizacijom za istraživanje i širenje znanja”, u smislu te odredbe, pod uvjetom da se, s obzirom na sve relevantne okolnosti predmetnog slučaja, može utvrditi da je njegov prvenstveni cilj nezavisno provoditi temeljno istraživanje, industrijsko istraživanje ili eksperimentalni razvoj, eventualno dopunjene djelatnostima upoznavanja široke javnosti s rezultatima tih djelatnosti, putem predavanja, objavljivanja ili prijenosa znanja.
U tom se okviru od takvog subjekta ne može zahtijevati da određeni omjer svojih prihoda ostvaruje od neekonomskih djelatnosti istraživanja i širenja znanja.