ET
5.12.2022
Euroopa Liidu Teataja
C 463/19
Põhikohtuasja pooled Kaebaja: J. O. Vastustaja: Kreis Gütersloh Kaasatud isik: W. D.
Eelotsuse küsimused 1.
Kas direktiivi 2011/92 (1) artikli 2 lõiget 1 koostoimes artikli 4 lõikega 1, I lisa punkti 17 alapunktiga a ning punktiga 24 ja/või direktiivi 2011/92 artikli 2 lõiget 1 koostoimes artikli 4 lõigetega 2 ja 3, II lisa punkti 1 alapunktiga e, III lisa punkti 1 alapunktiga b ning punkti 3 alapunktiga g tuleb tõlgendada nii, et viidatud sätetega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et olukorras, kus broilerite intensiivkasvatuseks ette nähtud kanalaga täiendatakse asjaomast juba teostusloa saanud kanalat, tuleb kõnealuste rajatiste kui kumuleeruvate projektide keskkonnamõju hindamine või üksikjuhtumi uurimine direktiivi 2011/92 artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses läbi viia vaid juhul, kui need projektid on üksteisega seotud ühiste käitamiseks ette nähtud rajatiste või ehitiste kaudu? 2.
Kas direktiivi 2011/92 artikli 2 lõiget 1 koostoimes artikli 4 lõikega 1, I lisa punkti 17 alapunktiga a ning punktiga 24 tuleb tõlgendada nii, et viidatud sätetega on vastuolus riigisisesed õigusnormid, mis näevad ette, et olukorras, kus a. broilerite intensiivkasvatuseks ette nähtud kanalaga täiendatakse juba teostusloa saanud kanalat, b. lisanduvas kanalas (29 990 kohta) ja juba teostusloa saanud kanalas (84 000 kohta) on kokku üle 85 000 broilerikoha, millega on ületatud direktiivi 2011/92 I lisa punkti 17 alapunktis a kehtestatud künnis, c. lisanduva kanala maht ei ületa ei riigisiseses õiguses asukohapõhiseks eelhindamiseks kehtestatud künnist (30 000 kohta) ega riigisiseses õiguses üldiseks eelhindamiseks kehtestatud künnist (40 000 kohta), ja d. kuigi juba teostusloa saanud kanala puhul ei hinnatud selle keskkonnamõju, vaid korraldati üksikjuhtumi uurimine direktiivi 2011/92 artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses (riigisisese õiguse kohane üldine eelhindamine), mille tulemusel tehti järeldus, et juba teostusloa saanud kanala keskkonnamõju ei olnud vaja hinnata, lisanduva kanala keskkonnamõju hindamine on nõutav vaid juhul, kui üksikjuhtumi uurimisest direktiivi 2011/92 artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses (riigisisese õiguse kohasest üldisest eelhindamisest) nähtub, et lisanduv kanala võib põhjustada olulise kahjuliku keskkonnamõju või muu olulise kahjuliku keskkonnamõju? 3.
Kas direktiivi 2011/92 artikli 2 lõiget 1 koostoimes artikli 4 lõigetega 2 ja 3 ning II lisa punkti 1 alapunktiga e tuleb tõlgendada nii, et nendega on vastuolus riigisisene õigusnorm, mis näeb üksikjuhtumi uurimise direktiivi 2011/92 artikli 4 lõike 2 punkti a tähenduses (riigisisese õiguse kohase üldise asukohapõhise eelhindamise), millega selgitatakse välja, kas broilerite intensiivkasvatuseks ette nähtud kanala ehitamise ja käitamise projekti keskkonnamõju on vaja hinnata, ette üksnes juhul, kui kõnealuses kanalas on 30 000 või rohkem kohta?
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 13. detsembri 2011. aasta direktiiv 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (ELT 2012, L 26, lk 1) (muudetud Euroopa Parlamendi ja nõukogu 16. aprilli 2014. aasta direktiiviga 2014/52/EL, millega muudetakse direktiivi 2011/92/EL teatavate riiklike ja eraprojektide keskkonnamõju hindamise kohta (ELT 2014, L 124, lk 1)).
Eelotsusetaotlus, mille on esitanud Consiglio di Stato (Itaalia) 16. septembril 2022 – Società Italiana Imprese Balneari Srl versus Comune di Rosignano Marittimo jt (Kohtuasi C-598/22) (2022/C 463/26) Kohtumenetluse keel: itaalia Eelotsusetaotluse esitanud kohus Consiglio di Stato