CS
C 463/2
Úřední věstník Evropské unie
5.12.2022
V (Oznámení)
SOUDNÍ ŘÍZENÍ
SOUDNÍ DVŮR Rozsudek Soudního dvora (druhého senátu) ze dne 13. října 2022 (žádost o rozhodnutí o předběžné otázce Tribunal du travail francophone de Bruxelles – Belgie) – L.F. v. S.C.R.L. (Věc C-344/20) (1) („Řízení o předběžné otázce – Sociální politika – Směrnice 2000/78/ES – Stanovení obecného rámce pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání – Zákaz diskriminace na základě náboženského vyznání či přesvědčení – Interní pravidlo soukromého podniku, které na pracovišti zakazuje jakýkoliv projev náboženského, filozofického nebo politického přesvědčení – Zákaz, který se vztahuje na projevy tohoto přesvědčení slovy, oděvem nebo jakýmkoliv jiným způsobem – Nošení náboženského oděvu“) (2022/C 463/02) Jednací jazyk: francouzština Předkládající soud Tribunal du travail francophone de Bruxelles
Účastnice původního řízení Žalobkyně: L.F. Žalovaná: S.C.R.L.
Výrok 1) Článek 1 směrnice Rady 2000/78/ES ze dne 27. listopadu 2000, kterou se stanoví obecný rámec pro rovné zacházení v zaměstnání a povolání, musí být vykládán v tom smyslu, že slovní spojení „náboženské vyznání či víra [přesvědčení]“, které je v něm obsaženo, představuje jediný důvod diskriminace zahrnující jak náboženské přesvědčení, tak filozofické či duchovní přesvědčení.
2) Článek 2 odst.
2 písm.
a) směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že ustanovení pracovního řádu podniku, které pracovníkům zakazuje, aby slovy, způsobem oblékání nebo jakýmkoli jiným způsobem projevovali své náboženské nebo filozofické přesvědčení, ať je jakékoli, nepředstavuje vůči pracovníkům, kteří chtějí uplatňovat své právo na svobodu náboženského vyznání a svědomí viditelným nošením náboženského symbolu nebo oděvu, přímou diskriminaci „na základě náboženského vyznání či víry [přesvědčení]“ ve smyslu této směrnice, pokud je toto ustanovení uplatňováno obecně a bez rozdílu.
3) Článek 1 směrnice 2000/78 musí být vykládán v tom smyslu, že brání tomu, aby vnitrostátní ustanovení provádějící tuto směrnici do vnitrostátního práva, která jsou vykládána v tom smyslu, že náboženské přesvědčení a filozofické přesvědčení představují dva různé důvody diskriminace, mohla být vzata do úvahy jako „ustanovení, která jsou příznivější pro ochranu zásady rovného zacházení než ustanovení [uvedené směrnice]“ ve smyslu jejího čl. 8 odst.
1.
(1)
Úř. věst.
C 339, 12.10.2020.