BG
C 463/2
Официален вестник на Европейския съюз
5.12.2022 г.
V (Становища)
СЪДЕБНИ ПРОЦЕДУРИ
СЪД Решение на Съда (втори състав) от 13 октомври 2022 г. (преюдициално запитване от Tribunal du travail francophone de Bruxelles — Белгия) — L.F./S.C.R.L. (Дело C-344/20) (1) (Преюдициално запитване — Социална политика — Директива 2000/78/ЕО — Създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите — Забрана за дискриминацията, основана на религия или убеждения — Вътрешно правило на частно предприятие, забраняващо всякакъв външен израз на религиозни, философски или политически убеждения на работното място — Забрана за говорене, облекло или всякакъв друг вид външен израз на тези убеждения — Носене на облекло с религиозен подтекст) (2022/C 463/02) Език на производството: френски Запитваща юрисдикция Tribunal du travail francophone de Bruxelles
Страни в главното производство Ищец: L.F. Ответник: S.C.R.L.
Диспозитив 1) Член 1 от Директива 2000/78/ЕО на Съвета от 27 ноември 2000 година за създаване на основна рамка за равно третиране в областта на заетостта и професиите трябва да се тълкува в смисъл, че съдържащият се в него израз „религия или убеждения“ представлява един-единствен признак за дискриминация, който обхваща както религиозните, така и философските или духовните убеждения.
2) Член 2, параграф 2, буква а) от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че разпоредба от правилник за вътрешния трудов ред на предприятие, забраняваща на работниците и служителите да дават чрез говорене, облекло или по какъвто и да е друг начин външен израз на своите религиозни или философски убеждения, независимо какви са те, не представлява пряка дискриминация, „основана на религия или убеждения“ по смисъла на тази директива, по отношение на работници и служители, които искат да упражняват своята свобода на религия и съвест чрез видимо носене на символ или облекло с религиозен подтекст, когато тази разпоредба се прилага общо и без разграничение.
3) Член 1 от Директива 2000/78 трябва да се тълкува в смисъл, че не допуска възможността национални разпоредби, осигуряващи транспонирането на тази директива в националното право, които се тълкуват в смисъл, че религиозните и философските убеждения представляват два отделни признака за дискриминация, да се вземат предвид като „разпоредби, които са по-благоприятни за защитата на принципа за равно третиране от тези, изложени в [посочената] директива“ по смисъла на член 8, параграф 1 от същата директива.
(1)
ОВ C 339, 12.10.2020 г.