SV
28.11.2022
Europeiska unionens officiella tidning
C 451/9
Tolkningsfråga Ska artikel 6.1 i förordning (EG) nr 593/2008 (1) om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I-förordningen) tolkas så, att lagen i det land där konsumenten har sin vanliga vistelseort inte ska tillämpas om den lag som är tillämplig enligt artikel 4 i Rom I-förordningen är mer gynnsam för klaganden och klaganden yrkar att den ska tillämpas samt nämnda lag även skulle ha varit tillämplig om klaganden inte varit konsument?
(1)
Europaparlamentets och rådets förordning (EG) nr 593/2008 av den 17 juni 2008 om tillämplig lag för avtalsförpliktelser (Rom I) (EUT L 177, 2008, s. 6)
Begäran om förhandsavgörande framställd av Szegedi Törvényszék (Ungern) den 8 augusti 2022 – PQ mot Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság och Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter (Mål C-528/22) (2022/C 451/12) Rättegångsspråk: ungerska Hänskjutande domstol Szegedi Törvényszék
Parter i det nationella målet Klagande: PQ Motparter: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter
Tolkningsfrågor 1) a) Ska artikel 20 [FEUF], jämförd med artiklarna 7 och 24 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), tolkas på så sätt att den utgör hinder för en medlemsstats praxis att fatta beslut om återkallelse av ett tidigare utfärdat uppehållstillstånd för tredjelandsmedborgare – eller om avslag på tredjelandsmedborgarens ansökan om förlängning av uppehållstillstånd (i förevarande mål en ansökan om permanent uppehållstillstånd i landet) – vars underåriga barn och vars sambo är medborgare i en medlemsstat i unionen och bor i den medlemsstaten, utan att först pröva huruvida den berörda familjemedlemmen, som är tredjelandsmedborgare, kan göra gällande en härledd uppehållsrätt enligt artikel 20 FEUF?
b) Ska artikel 20 FEUF, jämförd med artiklarna 7, 24, 51.1 och 52.1 i stadgan, tolkas på så sätt att unionsrätten, i den mån det föreligger en härledd uppehållsrätt enligt artikel 20 FEUF, medför att nationella förvaltningsmyndigheter och domstolar även ska tillämpa unionsrätten när de fattar ett beslut på utlänningsområdet avseende en ansökan om förlängning av uppehållstillstånd (i förevarande mål en ansökan om permanent uppehållstillstånd i landet) och när de tillämpar de undantag avseende nationell säkerhet, allmän säkerhet eller allmän ordning som ligger till grund för detta beslut, samt, för det fall det visas att sådana skäl föreligger, när de prövar den nödvändighet och proportionalitet som motiverar begränsningen av uppehållsrätten?
2) Ska artikel 20 FEUF, jämförd med artikel 47 i stadgan – samt, i detta fall, artiklarna 7 och 24 i stadgan – tolkas på så sätt att den myndighet i en medlemsstat som har fattat ett beslut om återkallelse av ett tidigare utfärdat uppehållstillstånd för varaktigt bosatta på grund av skäl som avser nationell säkerhet och/eller allmän ordning eller allmän säkerhet eller avseende en ansökan om förlängning av uppehållstillstånd såväl som den specialiserade myndighet som har fastställt den konfidentiella karaktären, är skyldiga att säkerställa att den berörda tredjelandsmedborgaren och dennes juridiska ombud under alla omständigheter garanteras rätten att få tillgång till åtminstone den väsentliga information eller de konfidentiella eller sekretessbelagda uppgifter som ligger bakom det beslut som grundar sig på nämnda skäl och kan använda denna information och dessa uppgifter i förfarandet avseende beslutet, för det fall den behöriga myndigheten gör gällande att en sådan överföring av information skulle strida mot skälet avseende nationell säkerhet?