28.11.2022
RO
Jurnalul Oficial al Uniunii Europene
C 451/9
Întrebarea preliminară Articolul 6 alineatul (1) din Regulamentul (CE) nr.
593/2008 (1) privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (denumit în continuare „Regulamentul Roma I”) trebuie interpretat în sensul că legea țării în care consumatorul are reședința obișnuită nu se aplică atunci când legea aplicabilă în temeiul articolului 4 din Regulamentul Roma I, a cărui aplicare este solicitată de către apelant și care ar fi aplicabil dacă apelantul nu ar avea calitatea de consumator, este mai favorabilă consumatorului?
(1)
Regulamentul (CE) nr.
593/2008 al Parlamentului European și al Consiliului din 17 iunie 2008 privind legea aplicabilă obligațiilor contractuale (Roma I) (JO 2008, L 177, p. 6).
Cerere de decizie preliminară introdusă de Szegedi Törvényszék (Ungaria) la 8 august 2022 – PQ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter (Cauza C-528/22) (2022/C 451/12) Limba de procedură: maghiara Instanța de trimitere Szegedi Törvényszék
Părțile din procedura principală Reclamant: PQ Pârâte: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter
Întrebările preliminare 1) a) Articolul 20 din Tratatul privind funcționarea Uniunii Europene (denumit în continuare „TFUE”) coroborat cu articolele 7 și 24 din Carta drepturilor fundamentale a Uniunii Europene (denumită în continuare „carta”) trebuie interpretat în sensul că se opune practicii unui stat membru de a adopta o decizie prin care se dispune retragerea unui permis de ședere eliberat anterior unui resortisant al unei țări terțe — sau prin care se respinge cererea acestuia de prelungire a dreptului de ședere (în speță, cererea acestuia de permis național de ședere permanentă) – al cărui copil minor și a cărui concubină sunt resortisanți ai unui stat membru al Uniunii Europene și locuiesc în acesta, fără a examina în prealabil dacă membrul de familie în cauză, resortisant al unei țări terțe, poate beneficia de un drept de ședere derivat în temeiul articolului 20 TFUE?
b) Articolul 20 TFUE coroborat cu articolele 7 și 24, cu articolul 51 alineatul (1) și cu articolul 52 alineatul (1) din cartă trebuie interpretat în sensul că, în măsura în care un drept de ședere derivat este aplicabil în temeiul articolului 20 TFUE, dreptul Uniunii are ca efect faptul că autoritățile administrative și judiciare naționale trebuie să aplice dreptul Uniunii și atunci când adoptă o decizie privind străinii referitoare la o cerere de prelungire a dreptului de ședere (în speță, o cerere de permis național de ședere permanentă) și atunci când aplică excepțiile de securitate națională, de securitate publică sau de ordine publică pe care se întemeiază această decizie și, în cazul în care se stabilește că aceste motive sunt îndeplinite, atunci când efectuează o examinare a necesității și a proporționalității care justifică restrângerea dreptului de ședere?
2) Articolul 20 TFUE coroborat cu articolul 47 din cartă -precum și, în speță, cu articolele 7 și 24 din cartă – trebuie interpretat în sensul că impun autorității unui stat membru să adopte o decizie prin care, pentru motive legate de securitatea națională și/sau de ordinea publică sau de securitatea publică, se dispune retragerea unui permis de ședere pe termen lung eliberat anterior sau să se pronunțe cu privire la o cerere de prelungire a dreptului de ședere, precum și autorității specializate care a stabilit confidențialitatea, pentru a se asigura că persoanei în cauză, resortisant al unei țări terțe, și reprezentantului său legal, li se garantează în orice caz dreptul de a accesa cel puțin informațiile și datele confidențiale sau clasificate pe care se bazează decizia întemeiată pe motivul respectiv și de a utiliza aceste informații sau date în procedura privind decizia respectivă, în ipoteza în care autoritatea responsabilă susține că furnizarea informațiilor sau a datelor respective ar fi contrară motivului de securitate națională?