LT
2022 11 28
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 451/9
Prejudicinis klausimas Ar Reglamento (EB) Nr. 593/2008 (1) dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (reglamentas „Roma I“) 6 straipsnio 1 dalį reikia aiškinti taip, kad valstybės, kurioje yra vartotojo nuolatinė gyvenamoji vieta, nacionalinė teisė netaikoma tuo atveju, kai pagal reglamento „Roma I“ 4 straipsnį taikytina teisė, kurios taikymo ieškovas siekia ir kurią reikėtų taikyti, jei ieškovas nebūtų vartotojas, yra palankesnė ieškovui?
(1)
2008 m. birželio 17 d. Europos Parlamento ir Tarybos reglamentas (EB) Nr. 593/2008 dėl sutartinėms prievolėms taikytinos teisės (Roma I) (OL L 177, 2008, p. 6).
2022 m. rugpjūčio 8 d.
Szegedi Törvényszék (Vengrija) pateiktas prašymas priimti prejudicinį sprendimą byloje PQ / Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter (Byla C-528/22) (2022/C 451/12) Proceso kalba: vengrų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Szegedi Törvényszék
Šalys pagrindinėje byloje Pareiškėjas: PQ Kitos administracinio proceso šalys: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter
Prejudiciniai klausimai 1.
a) Ar, atsižvelgiant į Europos Sąjungos pagrindinių teisių chartijos (toliau – Chartija) 7 ir 24 straipsnius, Sutarties dėl Europos Sąjungos veikimo (toliau – SESV) 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad juo draudžiama valstybės narės praktika, kai priimamas sprendimas, kuriuo nurodoma panaikinti trečiosios šalies piliečiui, kurio nepilnametis vaikas ir sugyventinis yra Sąjungos valstybėje narėje gyvenantys tos valstybės piliečiai, anksčiau išduotą leidimą gyventi šalyje arba atmesti jo prašymą pratęsti teisę gyventi šalyje (nagrinėjamu atveju – jo prašymą suteikti leidimą nuolat gyventi šalyje), prieš tai neišnagrinėjus, ar suinteresuotasis šeimos narys, kuris yra trečiosios šalies pilietis, gali remtis išvestine teise gyventi šalyje pagal SESV 20 straipsnį?
b) Ar, atsižvelgiant į Chartijos 7, 24 straipsnius, 51 straipsnio 1 dalį ir 52 straipsnio 1 dalį, SESV 20 straipsnis turi būti aiškinamas taip, kad tais atvejais, kai pagal SESV 20 straipsnį gali būti suteikta išvestinė teisė gyventi šalyje, Sąjungos teisėje reikalaujama, kad nacionalinės administracinės ir teisminės valdžios institucijos, priimdamos sprendimą dėl užsieniečių teisinės padėties, susijusį su prašymu pratęsti leidimą gyventi šalyje (nagrinėjamu atveju – jo prašymą suteikti leidimą nuolat gyventi šalyje), taikydamos tą sprendimą pagrindžiančias išimtis dėl nacionalinio saugumo, viešosios tvarkos ar visuomenės saugumo ir, jei įrodoma, jog tie pagrindai taikomi, nagrinėdamos teisės gyventi šalyje ribojimą pagrindžiantį poreikį ir proporcingumą, taip pat taikytų Sąjungos teisę? 2.
Ar SESV 20 straipsnis, siejamas su Chartijos 47 straipsniu, taip pat, šiuo konkrečiu atveju, – su Chartijos 7 ir 24 straipsniais, turi būti aiškinamas taip, kad valstybės narės, priėmusios sprendimą, kuriuo dėl motyvų, susijusių su nacionaliniu saugumu ir (arba) viešąja tvarka ar visuomenės saugumu, nurodoma panaikinti anksčiau išduotą ilgalaikį leidimą gyventi šalyje, arba nusprendžiama dėl prašymo pratęsti leidimą gyventi šalyje, ir specializuotos institucijos, nustačiusios, jog tas sprendimas yra konfidencialus, reikalaujama suinteresuotajam trečiosios šalies piliečiui ir jo teisiniam atstovui bet kuriuo atveju užtikrinti teisę susipažinti bent su informacijos ir konfidencialių ar įslaptintų duomenų, kuriais grindžiamas šiuo pagrindu priimtas sprendimas, esme ir pasinaudoti ta informacija ar duomenimis su to sprendimu susijusiame procese, jei kompetentinga valdžios institucija pripažintų, kad toks atskleidimas gali prieštarauti nacionalinio saugumo pagrindams?