FI
28.11.2022
Euroopan unionin virallinen lehti
C 451/13
Valitus, jonka Grail LLC on tehnyt 30.9.2022 unionin yleisen tuomioistuimen (laajennettu kolmas jaosto) asiassa T-227/21, Illumina v. komissio, 13.7.2022 antamasta tuomiosta (Asia C-625/22 P) (2022/C 451/15) Oikeudenkäyntikieli: englanti Asianosaiset Valittaja: Grail LLC (edustajat: D. Little, solicitor, sekä J. Ruiz Calzado ja J. M. Jiménez Laiglesia, abogados, sekä A. Giraud, avocat, ja S. Troch, advocaat) Muut osapuolet: Illumina, Inc., Euroopan komissio, Helleenien tasavalta, Ranskan tasavalta, Alankomaiden kuningaskunta ja EFTAn valvontaviranomainen Vaatimukset Valittaja vaatii, että unionin tuomioistuin — kumoaa valituksenalaisen tuomion — kumoaa komission asiassa COMP/M.10188 – Illumina/Grail 19.4.2021 tekemän päätöksen C(2021) 2847, siihen liittyvät komission 19.4.2021 tekemät päätökset C(2021) 2848 final, C(2021) 2849 final, C(2021) 2851 final, C(2021) 2854 final ja C(2021) 2855 final ja asiaan liittyvän komission 11.3.2021 tekemän päätöksen, jossa ilmoitettiin Illuminalle ja GRAILille, että komissio oli vastaanottanut siirtämistä koskevan pyynnön, mistä sulautuma-asetuksen (1) 22 artiklan 4 kohdan toisen virkkeen mukaisesti oli oikeudellisena seurauksena, että Illumina ja GRAIL eivät saa toteuttaa yrityskeskittymää sulautuma-asetuksen 7 artiklan mukaan — velvoittaa komission vastaamaan omista oikeudenkäyntikuluistaan ja korvaamaan valittajan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä sekä unionin yleisessä tuomioistuimessa käydyssä oikeudenkäynnissä, ja — toteuttaa kaikki muut asianmukaisiksi katsomansa toimenpiteet.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut GRAIL vetoaa valituksensa tueksi kolmeen valitusperusteeseen.
Ensimmäinen valitusperuste keskittyy valituksenalaisessa tuomiossa oleviin oikeudellisiin virheisiin sulautuma-asetuksen 22 artiklan historiallisessa, asiayhteyteen perustuvassa ja teleologisessa tulkinnassa siitä, että jäsenvaltiot voivat tehdä siirtämistä koskevan pyynnön tämän säännöksen perusteella riippumatta niiden kansallisen yrityskeskittymien valvontaa koskevan lainsäädännön soveltamisalasta.
Toinen valitusperuste liittyy unionin yleisen tuomioistuimen tuomiossaan tekemiin oikeudellisiin virheisiin, kun se (i) ei tehnyt oikeudellisia päätelmiä siitä asianmukaisesta toteamuksesta, jonka mukaan komissiolla kesti ”kohtuuttoman kauan” lähettää kehotuskirje kaikille jäsenvaltioille keskittymästä, jolla Illumina hankkii yksinomaisen määräysvallan GRAILista, ja (ii) arvioi, että komissio ei loukannut asianosaisten puolustautumisoikeuksia menettelyssä, joka johti kehotuskirjeen hyväksymiseen ja lopulta komission päätökseen C(2021) 2847.
Lopuksi kolmas valitusperuste keskittyy valituksenalaisessa tuomiossa tehtyihin oikeudellisiin virheisiin arvioitaessa perusteltua luottamusta ja oikeusvarmuutta, jotka perustuvat kilpailuasioista vastaavan komissaarin/komission johtavan varapuheenjohtajan ehdottomiin ja täsmällisiin vakuutteluihin siitä, milloin ja miten komission uudelleenarviointi sulautuma-asetuksen 22 artiklan soveltamisesta toteutettaisiin.
(1)
Yrityskeskittymien valvonnasta 20.1.2004 annettu neuvoston asetus (EY) N:o 139/2004 (”EY:n sulautuma-asetus”) (EUVL 2004, L 24, s. 1).