ET
28.11.2022
Euroopa Liidu Teataja
C 451/17
— mõista kohtukulud välja kriisilahendusnõukogult.
Väited ja peamised argumendid Hagi põhjenduseks esitab hageja kaks väidet. 1.
Esimese väite kohaselt on vaidlustatud otsuses rikutud nii menetlus- kui materiaalõigusnorme, sest selles on järgmised konkreetsed puudused: — Vaidlustatud otsus rikub kriisilahenduskorra määruse (1) artikli 22 lõiget 6 ja artikli 28 lõiget 2, sest: a) kulud ei ole käsitletavad kriisilahenduse vahendite ja -õiguste kasutamisega seoses nõuetekohaselt tekkinud mõistlike kuludena; b) kriisilahendusnõukogu ei võtnud vastu mingit asjakohast otsust selle kohta, kuidas ta kulud kavatseb katta ning ta oleks pidanud kulude kandmise kohustuseks tegema krediidiasutusele, kelle suhtes kriisilahendust kohaldati ja seega kaudselt ostjale; (c) kriisilahenduskorra määruse artikli 28 lõige 2 annab kriisilahendusnõukogule vaid õiguse anda liikmesriikide kriisilahendusasutustele korraldusi kriisilahendusskeemi elluviimise aspekti kohta, kuid kulud, millele vaidlustatud otsuses viidatakse, on seotud menetlusega, mis viisid kriisilahendusotsuse vastuvõtmiseni; ja d) kriisilahenduskorra määrus ei anna kriisilahendusnõukogule õigust osta sisse õigus- või muud nõustamisteenust selle ettevõtja arvel, kelle üle ta järelevalvet teostab, või ka tema aktsionäride arvel. — Välisnõustajate kaasamine rikub Euroopa Liidu põhiõiguste harta artiklit 41, mis sätestab, et igaühel on õigus sellele, et tema küsimusi käsitleksid liidu institutsioonid, organid ja asutused, mitte välisnõustajad. — Kulud, mis vaidlustatud otsuse alusel tuleb kanda hagejal, kantakse igal juhul kõigi järelevalvealuste finantsinstitutsioonide korrapärastest osamaksetest, millega kaetakse kriisilahendusnõukogu halduskulud. — Vastupidi tuleneb just erinormidest, mis lubavad teatud tingimustel õigusnõustamise kulude tasumist, et reeglina nende kulude tasumist nõuda ei saa. — Kulud ei ole käsitatavad nõuetekohaselt tekkinud mõistlike kuludena. — Teatud kulud puudutavad Horvaatia õiguse küsimusi.
Ainult liikmesriigi asutused ja kohtud saavad vastutada Horvaatia õiguse tõlgendamise ja kohaldamise eest. — Teatud kulud puudutavad karistusküsimusi, mis jäävad ka välja kriisilahendusnõukogu pädevusalast. 2.
Teine väide, et vaidlustatud otsus põhineb kriislahendusotsusel, mis on nii menetlus- kui materiaalõigusnormide seisukohast õigusvastane ning hetkel menetletava kohtuasja T-524/22 ese.
(1)
Euroopa Parlamendi ja nõukogu 15. juuli 2014. aasta määrus (EL) nr 806/2014, millega kehtestatakse ühtsed eeskirjad ja ühtne menetlus krediidiasutuste ja teatavate investeerimisühingute kriisilahenduseks ühtse kriisilahenduskorra ja ühtse kriisilahendusfondi raames ning millega muudetakse määrust (EL) nr 1093/2010 (ELT 2014, L 225, lk 1).
15. septembril 2022 esitatud hagi – Sberpank Europe AG versus Kriisilahendusnõukogu (Kohtuasi T-572/22) (2022/C 451/21) Kohtumenetluse keel: inglise Pooled Hageja: Sberpank Europe AG (Viin, Austria) (esindaja: advokaat O. Behrends) Kostja: Ühtne Kriisilahendusnõukogu (SRB)