DA
28.11.2022
Den Europæiske Unions Tidende
C 451/13
Appel iværksat den 30. september 2022 af Grail LLC til prøvelse af dom afsagt af Retten (Tredje Udvidede Afdeling) den 13. juli 2022 i sag T-227/21, Illumina mod Kommissionen (Sag C-625/22 P) (2022/C 451/15) Processprog: engelsk Parter Appellant: Grail LLC (ved solicitor D. Little, abogado J. Ruiz Calzado og J. M Jiménez Laiglesia, avocat A. Giraud og advocaat S. Troch) De andre parter i appelsagen: Illumina, Inc., Europa-Kommissionen, Den Hellenske Republik, Den Franske Republik, Kongeriget Nederlandene, EFTA-Tilsynsmyndigheden Appellanten har nedlagt følgende påstande — Den appellerede dom ophæves. — Kommissionens afgørelse C(2021) 2847 af 19. april 2021 i sag COMP/M.10188 — Illumina/Grail og de hermed forbundne kommissionsafgørelser C(2021) 2848 final, C(2021) 2849 final, C(2021) 2851 final, C(2021) 2854 final og C(2021) 2855 final af 19. april 2021 samt den hermed forbundne kommissionsafgørelse af 11. marts 2021, hvorved Illumina og GRAIL blev oplyst om, at Kommissionen havde modtaget en anmodning om henvisning, og som havde den retlige konsekvens, i henhold til artikel 22, stk.
4, andet afsnit, at Illumina og GRAIL var forhindret i at gennemføre fusionen i henhold til fusionsforordningens artikel 7 (1). — Europa-Kommissionen tilpligtes at bære sine egne omkostninger og betale appellantens omkostninger, både i den foreliggende sag og i sagen for Retten. — Der træffes enhver anden foranstaltning, som Domstolen måtte finde passende.
Anbringender og væsentligste argumenter GRAIL har til støtte for appellen fremsat tre anbringender.
Det første anbringende vedrører de retlige fejl indeholdt i den appellerede doms historiske, kontekstuelle og teleologiske fortolkning af fusionsforordningens artikel 22, idet det konkluderes, at medlemsstaterne kan indgive en anmodning om henvisning i henhold til denne bestemmelse uanset rækkeviden af deres nationale bestemmelser om fusionskontrol.
Det andet anbringende vedrører de retlige fejl begået af Retten i dens dom, idet den (i) ikke udledte nogen retlig konsekvens af den korrekte konstatering om, at Kommissionen var »urimeligt lang tid« om at fremsende indbydelsen til alle medlemsstaterne om fusionen vedrørende Illuminas erhvervelse af den fulde kontrol over GRAIL og (ii) i vurderingen, som ledte til den konklusion, at Kommissionen ikke tilsidesatte parternes ret til forsvar under den procedure, som resulterede i vedtagelsen af indbydelsen og endelig til Kommissionens afgørelse C(2021) 2847.
Endelig vedrører det tredje anbringende de retlige fejl i forbindelse med den appellerede doms vurdering af de berettigede forventninger og retssikkerheden som følge af de ubetingede og præcise forsikringer fra kommissæren med ansvar for konkurrence/ledende næstformand for Kommissionen om, hvornår og hvordan Kommissionens revurdering af anvendelsen af fusionsforordningens artikel 22 skulle gennemføres.
(1)
Rådets forordning (EF) nr.
139/2004 af 20.1.2004 om kontrol med fusioner og virksomhedsovertagelser (»EF-fusionsforordningen«) (EUT 2004, L 24, s. 1).