CS
28.11.2022
Úřední věstník Evropské unie
C 451/9
Předběžná otázka: Musí se čl. 6 odst.
1 nařízení (ES) č. 593/2008 (1) o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) vykládat v tom smyslu, že právo státu, v němž má spotřebitel své obvyklé bydliště, se nepoužije, pokud je pro žalobce výhodnější právo použitelné podle článku 4 nařízení Řím I, jehož se dovolává a které by se použilo, kdyby žalobce neměl postavení spotřebitele?
(1)
Nařízení Evropského parlamentu a Rady (ES) č. 593/2008 ze dne 17. června 2008 o právu rozhodném pro smluvní závazkové vztahy (Řím I) (Úř. věst.
2008, L 177, s. 6).
Žádost o rozhodnutí o předběžné otázce podaná Szegedi Törvényszék (Maďarsko) dne 8. srpna 2022 – PQ v.
Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság a Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter (Věc C-528/22) (2022/C 451/12) Jednací jazyk: maďarština Předkládající soud Szegedi Törvényszék
Účastníci původního řízení Žalobce: PQ Žalovaní: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter
Předběžné otázky 1) a) Musí být článek 20 Smlouvy o fungování Evropské unie (dále jen „SFEU“) ve spojení s články 7 a 24 Listiny základních práv Evropské unie (dále jen „Listina“) vykládán v tom smyslu, že brání praxi členského státu spočívající v přijetí rozhodnutí o odnětí dříve vydaného povolení k pobytu státního příslušníka třetí země, resp. o zamítnutí žádosti o prodloužení oprávnění k pobytu (v projednávané věci jeho žádosti o povolení k usazení v rámci státu), jehož nezletilé dítě a jehož druh či družka jsou státními příslušníky členského státu Unie a žijí v tomto státě, aniž nejprve zkoumal, zda dotyčný rodinný příslušník, který je státním příslušníkem třetí země, má nárok na odvozené právo pobytu podle článku 20 SFEU?
b) Musí být článek 20 SFEU ve spojení s články 7 a 24, čl. 51 odst.
1 a čl. 52 odst.
1 Listiny vykládán v tom smyslu, že pokud se má uplatnit odvozené právo pobytu podle článku 20 SFEU, vede unijní právo k povinnosti vnitrostátních správních a soudních orgánů uplatňovat unijní právo při přijímání rozhodnutí v oblasti cizineckého práva týkajícího se žádosti o povolení k trvalému pobytu (v projednávané věci žádosti o povolení k usazení v rámci státu) a při uplatňování výjimek týkajících se bezpečnosti státu, veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti, na nichž je toto rozhodnutí založeno, a v případě, že je existence takových důvodů prokázána, také při zkoumání nezbytnosti a přiměřenosti odůvodňující omezení práva pobytu?
2) Musí být článek 20 SFEU ve spojení s článkem 47 Listiny – a v projednávané věci také s články 7 a 24 Listiny – vykládán v tom smyslu, že stanoví, že orgán členského státu, který přijal rozhodnutí o odnětí dříve vydaného povolení k dlouhodobému pobytu nebo o vyřízení žádosti o prodloužení oprávnění k pobytu založené na důvodech bezpečnosti státu, veřejného pořádku nebo veřejné bezpečnosti, jakož i specializovaný orgán, který určil jeho důvěrnou povahu, má povinnost zajistit, aby bylo dotčené osobě, státnímu příslušníkovi třetího státu, a jeho právnímu zástupci, zaručeno za všech okolností právo na přístup alespoň k podstatě důvěrných nebo utajovaných informací, z nichž vychází rozhodnutí založené na výše uvedeném důvodu, jakož i právo použít tyto informace či údaje v řízení týkajícím se tohoto rozhodnutí, když podle tvrzení příslušného orgánu by takové sdělení bylo v rozporu s důvodem bezpečnosti státu?