28.11.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 451/9
Преюдициален въпрос Трябва ли член 6, параграф 1 от Регламент (ЕО) No 593/2008 (1) относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) да се тълкува в смисъл, че правото на държавата по обичайното местопребиваване на потребителя не се прилага, когато приложимото право по член 4 от Регламента „Рим I“ — което ищецът иска да бъде приложено и което би било приложимо, ако ищецът не беше потребител — е по-благоприятно за ищеца?
(1)
Регламент (ЕО) № 593/2008 на Европейския парламент и на Съвета от 17 юни 2008 година относно приложимото право към договорни задължения (Рим I) (ОВ L 177, 2008 г., стр. 6).
Преюдициално запитване от Szegedi Törvényszék (Унгария), постъпило на 8 август 2022 г. — PQ/Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság и Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter (Дело C-528/22) (2022/C 451/12) Език на производството: унгарски Запитваща юрисдикция Szegedi Törvényszék
Страни в главното производство Жалбоподател: PQ Ответници: Országos Idegenrendészeti Főigazgatóság, Miniszterelnöki Kabinetirodát vezető miniszter
Преюдициални въпроси 1) a) Следва ли член 20 от Договора за функционирането на Европейския съюз (наричан по-нататък „ДФЕС“), във връзка с членове 7 и 24 от Хартата на основните права на Европейския съюз (наричана по-нататък „Хартата“), да се тълкува в смисъл, че не допуска практика на държава членка, при която се приема решение за отнемане на вече издадено разрешение за пребиваване на гражданин на трета страна или за отхвърляне на молбата за продължаване на правото на пребиваване на такъв гражданин (в разглеждания случай, молба за издаване разрешение за постоянно пребиваване в страната), чиито ненавършило пълнолетие дете и партньорката, с която е във фактическо съжителство, са граждани на държава — членка на Съюза, и живеят в същата, без преди това да се провери дали засегнатият член на семейството, гражданин на трета страна, има производно право на пребиваване съгласно член 20 ДФЕС? б) Следва ли член 20 ДФЕС, във връзка с член 7, член 24, член 51, параграф 1 и член 52, параграф 1 от Хартата, да се тълкува в смисъл, че когато са налице условия за прилагане на производното право на пребиваване съгласно член 20 ДФЕС, правото на Съюза задължава националните административни и съдебни органи да прилагат разпоредбите и на това право, когато по молба за продължаване на правото на пребиваване (в разглеждания случай, молба за издаване на разрешение за постоянно пребиваване в страната) постановяват решение във връзка със статута на чужденците и когато прилагат изключенията, свързани с националната сигурност, обществения ред и обществената сигурност, които обосновават това решение, а също и когато, при наличието на такива съображения, проверяват от гледна точка на необходимостта и пропорционалността дали ограничаването на правото на пребиваване е обосновано?
2) Следва ли член 20 ДФЕС, във връзка с член 47 от Хартата, както и — в конкретния случай — с членове 7 и 24 от нея, да се тълкува в смисъл, че органът на държава членка, който е взел решение, с което, по съображения, свързани с националната сигурност и/или с обществения ред и обществената сигурност, разпорежда отнемане на вече издадено разрешение за дългосрочно пребиваване или се произнася по молба за продължаване на правото на пребиваване, и специализираният орган, който е преценил, че тези съображения са поверителни, трябва при всички случаи да гарантират на заинтересованото лице, съответно на неговия представител, правото да се запознае поне по същество с поверителната или класифицирана информация или данни, които стоят в основата на взетото по посочените съображения решение, и да използва тази информация или данни в свързаното с това решение производство, когато компетентният орган твърди, че разкриването на тази информация или данни би било в разрез със съображенията, свързани с националната сигурност?