22.11.2022
DA
Den Europæiske Unions Tidende
C 443/127
Tankegangen i materialekredsløbet viser det enorme omstillingsbehov.
Som eksempel skal der gøres opmærksom på, at højere genanvendelsesprocenter bør kombineres med minimumskvoter for genanvendt materiale, eller at den teoretiske genanvendelighed (3) af produkter bør passe sammen med de tekniske genanvendelsesmuligheder og den praktiske gennemførelse af genanvendelsesforanstaltninger.
I plastsektoren er der f.eks.
brug for mange ændringer inden for design og fremstilling, før sekundære råstoffer ikke længere sidestilles med primære råstoffer (4).
Genanvendelse er også en chance for Europa: F.eks.
importeres metalholdige mineraler af høj kvalitet som råstof eller produkt, hvorefter de efter anvendelsen bortskaffes næsten »gratis« eller eksporteres.
Det gælder især biler og elektronikaffald.
De bør betragtes som genanvendelige materialer og behandles derefter.
Demontering, bearbejdning og genanvendelse gavner klimaet, men skaber også stor værditilvækst og arbejdspladser (5).
I den forbindelse er det også afgørende at bevare fokus på den økonomiske, miljømæssige og sociale balance.
3.10.3.
EØSU bifalder forslaget om at gribe ind over for usolgte produkter, men mener, at der kan vælges en mere ambitiøs tilgang.
Destruktion af intakte produkter, herunder nye, returnerede eller reparerbare produkter, er uønsket ud fra et samfundsmæssigt synspunkt, fordi det er lig med spild af ressourcer.
Kommissionens forslag om i første omgang kun at kræve dokumentation af virksomhederne og undtage SMV'er herfra er ikke vidtrækkende nok for EØSU.
Alene muligheden for at indføre stærkere foranstaltninger gennem delegerede retsakter skaber tvivl om en effektiv forfølgelse af målene.
EØSU støtter et forbud mod destruktion af usolgte produkter, forudsat at de ikke er farlige.
Desuden bør virksomheder og detailhandelsplatforme opfordres til at arbejde på en handelspraksis, der reducerer antallet af returnerede produkter og usolgte lagre markant.
Forbrugerne bør gøres opmærksomme på returnerede produkters miljøpåvirkning.
3.11.
Økonomiske aspekter 3.11.1.
EØSU gør opmærksom på, at forslaget til forordning set i SMV'ernes perspektiv som udgangspunkt bifaldes, men dog betragtes med en vis skepsis.
SMV'erne har kun begrænsede (personalemæssige) ressourcer til rådighed.
Navnlig skal de i forordningen nævnte støtteforanstaltninger være tilpasset SMV'ers behov og krav.
Desuden har SMV'er problemer med adgangen til de efterspurgte offentlige indkøbsprocedurer.
Derfor skal der søges efter løsninger vedrørende deres deltagelse i de pågældende procedurer.
Endelig er der set i SMV'ernes perspektiv behov for at sikre komplementaritet mellem forordningen for bæredygtige produkter og den produktspecifikke lovgivning.
Det skal forhindre en fordobling af omkostninger og bureaukrati.
3.11.2.
Aktører, der kan foretage reparationer, har en nøgleposition i forbindelse med lang produktlevetid.
Derfor bør det gøres lettere for reparatører, socialøkonomiske genbrugsvirksomheder og civilsamfundets/lokale reparationsinitiativer at spille en rolle i denne cirkulære model.
F.eks. har det i Tyskland og Østrig vist sig at være fordelagtigt for reparationsinitiativer at tegne reparationsforsikringer, der samtidig legitimerer deres reparationer.
3.12.
Nye cirkulære forretningsmodeller (6) angives i meddelelsen som en vigtig model.
De skal være et attraktivt alternativ for både virksomheder og forbrugere og tilbyde passende arbejdsvilkår.
I praksis findes der modeller såsom deleøkonomi, »produkter som en tjenesteydelse«, pay-per-use osv.
EØSU foreslår, at de eksisterende platforme for bedste praksis tilpasses i form af incitamenter, der skal fremme anvendelsen af platformene og håndtere de aktuelle udfordringer i den cirkulære økonomi.
Som eksempler kan nævnes byggekarussellen, hvor materialer fra nedrivning eller ombygning tilbydes til nye brugere, eller reparationsnetværk, hvor forbrugere og reparatører kan finde sammen.
Mange databaser er imidlertid ikke attraktive nok for bidragydere og brugere.
(3) (4) (5) (6)
Pomberger, R. (2020).
Über theoretische, praktische und reale Recyclingfähigkeit https://doi.org/10.1007/s00506-020-00721-5, https://doi.org/10.1007/s00506-019-00648-6.
Meddelelse om »En EU-strategi for plast i en cirkulær økonomi«, COM(2018) 28 final.
EUT C 220 af 9.6.2021, s. 118. Jf.
INT/778 »Innovation som en drivkraft for nye økonomiske modeller« (sonderende udtalelse), EUT C 303 af 19.8.2016, s. 28.