22.11.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 443/127
Uvažování v duchu koloběhu materiálů ukazuje, jak rozsáhlé jsou změny, které je třeba provést.
Jako příklad lze uvést to, že vyšší míra recyklace by se měla shodovat s minimálními kvótami pro obsah recyklovaných materiálů, nebo to, že teoretická recyklovatelnost výrobků (3) by měla být v souladu s technickými možnostmi jejich recyklace a s praktickým prováděním recyklačních opatření.
Například v oblasti umělých hmot je zapotřebí provést celou řadu designových a výrobních změn do té míry, že druhotné suroviny nejsou postaveny na roveň primárním surovinám (4).
Recyklace je rovněž příležitostí pro Evropu: do Evropy se například dovážejí cenné rudy, buď v podobě surovin, nebo výrobků, které po svém použití skončí takříkajíc „bezplatně“ v odpadu nebo jsou odeslány do světa – patří mezi ně zejména automobily a elektronický odpad.
Měly být považovány za cenné suroviny a podle toho by se s nimi mělo zacházet.
Demontáž, nové zpracování a recyklace jsou prospěšné pro klima, ale vytvářejí také velkou přidanou hodnotu a pracovní místa (5).
Velmi důležité je ovšem i to, aby všechna taková opatření zohledňovala hospodářskou, environmentální a sociální rovnováhu.
3.10.3 EHSV vítá návrh, aby byla přijata opatření vztahující se na neprodané zboží, přičemž v tomto ohledu lze postupovat ambiciózněji.
Ničení neporušených výrobků, včetně nových, vrácených nebo opravitelných výrobků, je z hlediska společnosti nežádoucí, protože jde o plýtvání zdroji.
První krok má podle návrhu Komise spočívat pouze v tom, že podniky povedou dokumentaci, přičemž na malé a střední podniky se toto opatření nebude vztahovat.
EHSV to však považuje za nedostatečné.
Pouhá možnost přijetí přísnějších opatření prostřednictvím aktů v přenesené pravomoci vyvolává pochybnosti ohledně účinného plnění cílů.
EHSV podporuje zákaz ničení neprodaných výrobků, pokud nejsou nebezpečné.
Podniky a maloobchodní platformy by měly být motivovány rovněž k tomu, aby si vytvářely obchodní postupy, které umožní výrazně snížit počet vracených výrobků a neprodaných zásob.
Spotřebitelé by měli být rovněž informováni o dopadu vráceného zboží na životní prostředí.
3.11 Hospodářské aspekty 3.11.1 EHSV poznamenává, že návrh nařízení je z hlediska malých a středních podniků v zásadě přínosem, ale zároveň ho vnímá s určitou skepsí.
Malé a střední podniky mají k dispozici pouze omezené (lidské) zdroje.
Podpůrná opatření uvedená v nařízení by se měla zaměřit zejména na řešení potřeb a nutných požadavků malých a středních podniků.
Malé a střední podniky však budou mít patrně i potíže týkající se přístupu k veřejným zakázkám spojeným s novými požadavky.
Je proto třeba hledat řešení, která jim umožní se těchto řízení účastnit.
S ohledem na malé a střední podniky je tedy nutné zajistit, aby se nařízení o udržitelných výrobcích a předpisy týkající se konkrétních výrobků vhodně doplňovaly.
Tímto způsobem by se mělo zabránit zdvojování nákladů a administrativní zátěže.
3.11.2 Pro zajištění dlouhé životnosti výrobku mají klíčovou roli opravárenské podniky.
Měly by proto být vytvořeny podmínky, které poskytovatelům opravárenských služeb, podnikům sociální ekonomiky zabývajícím se opětovným použitím výrobků a občanským či místním opravářským iniciativám usnadní nalezení jejich místa v rámci tohoto oběhového modelu.
Například v Německu a Rakousku se opravárenským iniciativám osvědčilo uzavírat pojištění oprav, které je zároveň opravňuje k opravám.
3.12 Nové oběhové obchodní modely (6) jsou ve sdělení označeny jako důležitý nástroj.
Tyto modely musejí být pro podniky a spotřebitele atraktivní, bezproblémový a iniciativní a musí zajišťovat důstojné pracovní podmínky.
Takové modely již v praxi existují, např. ekonomika sdílení, produkt jako služba, použití za úplatu atd.
EHSV navrhuje, aby byly stávající platformy osvědčených postupů přizpůsobeny aktuálním výzvám oběhového hospodářství prostřednictvím pobídek k jejich využívání.
Jako aktuální příklad lze uvést iniciativy znovuzískávání surovin ze stavebního odpadu – kde se novým uživatelům nabízejí stavební materiály po demolici či rekonstrukci – nebo opravárenské sítě, kde se mohou kontaktovat spotřebitelé a opraváři.
Řada databází však není pro dodavatele ani zákazníky příliš atraktivní.
(3) (4) (5) (6)
Pomberger, R. (2020), Über theoretische, praktische und reale Recyclingfähigkeit (O teoretické, praktické a skutečné recyklovatelnosti) https://doi.org/10.1007/s00506-020-00721-5, https://doi.org/10.1007/s00506-019-00648-6 Sdělení Evropská strategie pro plasty v oběhovém hospodářství, COM(2018) 28 final.
Úř. věst.
C 220, 9.6.2021, s. 118.
Viz INT/778, Inovace jako motor nových obchodních modelů (průzkumné stanovisko) (Úř. věst.
C 303, 19.8.2016, s. 28).