C 441/6
SK
Úradný vestník Európskej únie
21.11.2022
(ii) v súlade s článkom 256 ZFEÚ, článkom 61 Štatútu Súdneho dvora a článkom 170 Rokovacieho poriadku Súdneho dvora vydal rozsudok, v ktorom
(a) zruší rozsudok Všeobecného súdu v celom rozsahu a subsidiárne ho zruší čiastočne, ako je uvedené v oddieloch III a IV odvolania;
(b) vydá rozsudok podľa bodu 219 žaloby;
(c) zaviaže SRB a Európsku komisiu na náhradu trov konania pred Všeobecným súdom;
(d) zaviaže SRB a Európsku komisiu na náhradu trov tohto konania;
(e) určí, že všetky sumy priznané odvolateľom sa zvyšujú o vyrovnávací úrok od 23. mája 2017 (alebo subsidiárne od 7. júna 2017) do dňa vydania rozsudku, a o úroky z omeškania odo dňa vydania rozsudku, s výnimkou súm vyplývajúcich z tohto konania, ktoré sa zvyšujú iba o úroky z omeškania odo dňa vydania rozsudku, a
(f) prizná odvolateľom akúkoľvek ďalšiu náhradu, ktorú bude považovať za primeranú z právneho hľadiska.
Odvolacie dôvody a hlavné tvrdenia Odvolatelia napádajú celé právne odôvodnenie a výrok rozsudku Všeobecného súdu, keďže obsahujú okrem iného viaceré pochybenia pri použití a výklade práva, nedostatočné a protichodné odôvodnenie, nesprávne posúdenie skutkového stavu a právnych dôsledkov a nesprávne hodnotenie dôkazov.
Odvolatelia v tomto smere uvádzajú štyri odvolacie dôvody na podporu svojho odvolania.
V rámci prvého odvolacieho dôvodu sa odvolatelia domnievajú, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 18 nariadenia Európskeho parlamentu a Rady (EÚ) č. 806/2014 (1) z 15. júla 2014, ktorým sa stanovujú jednotné pravidlá a jednotný postup riešenia krízových situácií úverových inštitúcií a určitých investičných spoločností v rámci jednotného mechanizmu riešenia krízových situácií a jednotného fondu na riešenie krízových situácií a ktorým sa mení nariadenie (EÚ) č. 1093/2010.
V prvej časti prvého odvolacieho dôvodu odvolatelia poukazujú na nesprávny výklad a uplatňovanie článku 18 ods.
1 písm.
a) nariadenia č. 806/2014 v súvislosti s nutnosťou poskytnutia likvidity, na nesplnenie povinnosti dôvernosti a na nesprávny výklad zásady riadnej správy veci verejných.
V druhej časti prvého odvolacieho dôvodu odvolatelia vytýkajú nedostatočné odôvodnenie a nesprávny výklad článku 18 ods.
1 písm.
b) nariadenia č. 806/2014.
V tomto smere uvádzajú, že Banco Popular Español (BPE) nebola platobne neschopná a že SRB počítala s inými, menej škodlivými alternatívami.
V rámci tretej časti prvého odvolacieho dôvodu odvolatelia tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 18 ods.
1 písm.
c) nariadenia č. 806/2014.
V rámci druhého odvolacieho dôvodu odvolatelia uvádzajú, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil článok 20 nariadenia č. 806/2014.
V tejto súvislosti odvolatelia poukazujú na nesprávny výklad a uplatnenie článku 20 ods.
1, 5, 7, 9, 10 a 11 nariadenia č. 806/2014.
V piatej časti druhého odvolacieho dôvodu odvolatelia takisto tvrdia, že Všeobecný súd nesprávne vyložil a uplatnil právo na nahliadnutie do spisu o vyvlastnení, keďže jeho odôvodnenie je v rozpore s tým, čo stanovuje Charta základných práv Európskej únie a dodatkový protokol k EÚLP.
V šiestej časti druhého odvolacieho dôvodu odvolatelia poukazujú na nesprávne právne posúdenie v súvislosti s povinnosťou odôvodnenia.
Tretí odvolací dôvod vychádza z nároku na náhradu škody v nadväznosti na zrušenie napadnutého rozhodnutia s potvrdením účinkov.