C 441/6
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
21.11.2022
(ii) antaa SEUT 256 artiklan, Euroopan unionin tuomioistuimen perussäännön 61 artiklan ja unionin tuomioistuimen työjärjestyksen 170 artiklan mukaisesti tuomion, jossa se:
(a) kumoaa unionin yleisen tuomioistuimen tuomion kokonaisuudessaan tai toissijaisesti kumoaa sen osittain siten kuin valituksen III ja IV kohdassa vaaditaan
(b) hyväksyy unionin yleisessä tuomioistuimessa nostetun kanteen 219 kohdassa esitetyt vaatimukset
(c) velvoittaa SRB:n ja Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut unionin yleisessä tuomioistuimessa
(d) velvoittaa SRB:n ja Euroopan komission korvaamaan oikeudenkäyntikulut tässä oikeudenkäynnissä
(e) määrää, että valittajille myönnetyille määrille on maksettava hyvityskorkoa 23.5.2017 (tai toissijaisesti 7.6.2017) lukien tuomion julistamispäivään asti ja lisäksi viivästyskorkoa tuomion julistamispäivästä lukien, lukuun ottamatta tästä oikeudenkäynnistä aiheutuvia kuluja, joille on maksettava viivästyskorkoa ainoastaan tuomion julistamispäi­ västä lukien, ja
(f) päättää lisäksi valittajien hyväksi kaikista muista asianmukaisiksi katsomistaan korvaustoimista.
Oikeudelliset perusteet ja pääasialliset perustelut Valittajat riitauttavat unionin yleisen tuomioistuimen tuomion ratkaisun ja kaikki oikeusperusteet, koska siihen liittyy muun muassa unionin oikeuden soveltamista ja tulkintaa koskevia lukuisia virheitä, se on riittämättömästi ja ristiriitaisesti perusteltu, ja siihen liittyy virheitä tosiseikkojen määrittelyn ja oikeudellisten seurausten sekä näytön arvioinnin osalta.
Valittajat vetoavat vaatimustensa tueksi neljään valitusperusteeseen.
Ensimmäinen valitusperuste perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti yhdenmukaisten sääntöjen ja yhdenmukaisen menettelyn vahvistamisesta luottolaitosten ja tiettyjen sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisua varten yhteisen kriisinratkaisumekanismin ja yhteisen kriisinratkaisurahaston puitteissa 15.7.2014 annetun Euroopan parlamentin ja neuvoston asetuksen (EU) N:o 806/2014 (1) (jäljempänä asetus N:o 806/2014) 18 artiklaa.
Ensimmäisen valitusperusteen ensimmäinen osa perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan a alakohtaa maksuvalmiuden ylläpitoa koskevan tarpeen, luottamuksellisuutta koskevien velvoitteiden rikkomisen ja hyvän hallinnon periaatteen tulkinnan osalta.
Ensimmäisen valitusperusteen toisessa osassa valittajat väittävät, että tuomio on perusteltu riittämättömästi ja asetuksen N: o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan b alakohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti.
Valittajat väittävät, että on selvää, että Banco Popular Español (jäljempänä BPE) ei ollut maksukyvytön ja että SRB:llä oli muita vähemmän haitallisia vaihtoehtoja.
Ensimmäisen valitusperusteen kolmannessa osassa valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 806/2014 18 artiklan 1 kohdan c alakohtaa.
Toinen valitusperuste perustuu siihen, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti asetuksen N:o 806/2014 20 artiklaa.
Valittajat väittävät tässä yhteydessä, että asetuksen N:o 806/2014 20 artiklan 1, 5, 7, 9, 10 ja 11 kohtaa on tulkittu ja sovellettu virheellisesti.
Lisäksi toisen valitusperusteen viidennessä osassa valittajat väittävät, että unionin yleinen tuomioistuin on tulkinnut ja soveltanut virheellisesti oikeutta tutustua asiakirja-aineistoon, koska unionin yleisen tuomioistuimen päättely on Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja Euroopan ihmisoikeus­ sopimuksen lisäpöytäkirjan määräysten vastaista.
Toisen valitusperusteen kuudennessa osassa valittajat vetoavat perusteluvelvollisuuden arvioinnissa tapahtuneisiin oikeudellisiin virheisiin.
Kolmas valitusperuste perustuu riitautetun ratkaisun kumoamisesta aiheutuneen vahingon korvausta ja sen vaikutusten pysyttämistä koskevaan vaatimukseen.