21.11.2022
CS
Úřední věstník Evropské unie
C 441/11
a musí být tedy vykládán v tom smyslu, že vnitrostátní právní úprava uvedená v článku 5a nařízení vlády s mocí zákona č. 1 ze dne 24. ledna 2012 (ve znění pozměňovacího zákona č. 27 ze dne 24. března 2012) – kterým byly do článku 10 zákona č. 287/1990 doplněny odstavce 7b a 7c, je v rozporu s výše uvedeným unijním právem?
(1) (2)
Úř. věst.
2003, L 1, s. 1.
Úř. věst.
2019, L 11, s.
3.
Kasační opravný prostředek podaný dne 25. srpna 2022 LSEGH (Luxembourg) Ltd, London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd proti rozsudku Tribunálu (druhého rozšířeného senátu) vydanému dne 8. června 2022 ve spojených věcech T-363/19 a T-456/19, Spojené království a ITV v.
Komise (Věc C-564/22 P) (2022/C 441/15) Jednací jazyk: angličtina Účastníci řízení Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek: LSEGH (Luxembourg) Ltd, London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd (zástupci: A. von Bonin, Rechtsanwalt, O.W. Brouwer a A.
Pliego Selie, advocaten) Další účastníci řízení: Evropská komise, Spojené království Velké Británie a Severního Irska, ITV plc
Návrhová žádání účastnic řízení podávajících kasační opravný prostředek Účastnice řízení podávající kasační opravný prostředek (dále jen „navrhovatelky“) navrhují, aby Soudní dvůr: — zrušil napadený rozsudek, — vydal konečný rozsudek a zrušil rozhodnutí Komise (EU) 2019/1352 ze dne 2. dubna 2019 o státní podpoře SA.44896, kterou poskytlo Spojené království v souvislosti s daňovým osvobozením příjmů z financování v rámci skupiny („Group Financing Exemption“) týkajícím se ovládaných zahraničních společností (1) (dále jen „sporné rozhodnutí“), — nebo podpůrně vrátil věc Tribunálu k rozhodnutí v souladu s rozsudkem Soudního dvora a — uložil Komisi náhradu nákladů tohoto řízení a řízení před Tribunálem, včetně nákladů vynaložených případnými vedlejšími účastníky řízení.
Důvody kasačního opravného prostředku a hlavní argumenty Na podporu kasačního opravného prostředku navrhovatelky uplatňují pět důvodů: Zaprvé se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení tím, že zkreslil vnitrostátní právo a opomenul důkazy – za referenční systém totiž považoval britská pravidla použitelná na ovládané zahraniční společnosti, která jsou obsažena v části 9A Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 [zákon o zdanění z roku 2010 (mezinárodní ustanovení a jiná ustanovení), dále jen „TIOPA“], a ne britský systém zdanění příjmů právnických osob, od něhož jsou neoddělitelná.
Zadruhé, i kdyby referenčním systémem byla britská pravidla použitelná na ovládané zahraniční společnosti, Tribunál se dopustil nesprávného právního posouzení při identifikaci cíle referenčního systému, a v důsledku toho pochybil, když ustanovení kapitoly 5 britských pravidel použitelných na ovládané zahraniční společnosti označil za pravidla, která určují „obvyklé“ zdanění neobchodních finančních zisků, a že tedy „daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny“ obsažené v kapitole 9 části 9A TIOPA poskytuje „výhodu“.
Zatřetí se Tribunál dopustil nesprávného právního posouzení, pokud jde o konstatování selektivní výhody.
Dopustil se nesprávného právního posouzení zejména tím, že dospěl k nesprávnému závěru, že hospodářské subjekty, kterým mohlo být přiznáno „daňové osvobození příjmů z financování v rámci skupiny“ obsažené v kapitole 9 části 9A TIOPA, se nacházely ve srovnatelné právní a skutkové situaci jako společnosti, kterým toto osvobození nemohlo být přiznáno.