21.11.2022 г.
BG
Официален вестник на Европейския съюз
C 441/11
и следователно трябва ли да се тълкува в смисъл, че правото на Съюза допуска при горепосочените условия националното законодателство, предвидено в член 5-bis от Decreto-legge 24 gennaio 2012, n.
1, (изменен с Legge di conversione 24 marzo 2012, n.
27) — с който в член 10 от Закон No 287/90 се добавят алинеи 7-ter и 7-quater?
(1) (2)
ОВ L 1, 2003 г., стр. 1.; Специално издание на български език, 2007 г., глава 8, том 1, стр. 167.
ОВ L 11, 2019 г., стр. 3.
Жалба, подадена на 25 август 2022 г. от LSEGH (Luxembourg) Ltd, London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd срещу решението, постановено от Общия съд (втори разширен състав) на 8 юни 2022 г. по съединени дела T-363/19 и Т-456/19, Обединеното кралство и ITV/Комисия (Дело C-564/22 P) (2022/C 441/15) Език на производството: английски Страни Жалбоподатели: LSEGH (Luxembourg) Ltd, London Stock Exchange Group Holdings (Italy) Ltd (представители: A. von Bonin, Rechtsanwalt, O.W. Brouwer и A. Pliego Selie, advocaten) Други страни в производството: Европейска комисия, Обединено кралство Великобритания и Северна Ирландия, ITV plc
Искания на жалбоподателите Жалбоподателите молят Съда: — да отмени обжалваното съдебно решение, — да постанови окончателно решение и да отмени Решение (ЕС) 2019/1352 на Комисията от 2 април 2019 година относно държавна помощ SA.44896, приведена в действие от Обединеното кралство относно освобождаването на финансирането на групи по отношение на контролираните чуждестранни дружества (1) (наричано по-нататък „спорното решение“), — или при условията на евентуалност, да върне делото на Общия съд, който да се произнесе в съответствие с решението на Съда, и — да осъди Комисията да заплати разноските по настоящото производство и тези по производството пред Общия съд, включително евентуално направените от встъпили страни.
Основания и основни доводи Жалбоподателите излагат пет основания в подкрепа на жалбата.
Първо, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, като изопачил националното право и не взел предвид доказателства, определяйки за референтна система британските правила за КЧД (контролирани чуждестранни дружества) в част 9A от Taxation (International and Other Provisions) Act 2010 (Закон за данъчното облагане от 2010 г. (международни и други разпоредби), наричан по-нататък „TIOPA“) вместо британската система за корпоративно подоходно облагане, от която те са неразделна част.
Второ, дори референтната система да били британските правила за КЧД, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото, когато определил целта на референтната система, а оттам допуснал грешка и когато приел, че разпоредбите в глава 5 от британския закон за КЧД установяват „обичайния“ облагателен режим на нетърговските финансови печалби, поради което „освобождаването на финансирането на групи“ по глава 9 от част 9A от TIOPA води до предоставянето на „предимство“.
Трето, Общият съд допуснал грешка при прилагане на правото във връзка с извода за наличие на избирателно предимство.
По-конкретно той допуснал грешка при прилагане на правото, като неправилно заключил, че икономическите оператори, които могат да се ползват от „освобождаването на финансирането на групи“ по глава 9 от част 9A от TIOPA, се намират в сравнимо фактическо и правно положение с дружества, които не могат да се ползват от него.