16.11.2022
FI
Euroopan unionin virallinen lehti
C 435/9
(16)
Lainoista koostuvaa tukea, myös lainojen muodossa myönnettävää vähämerkityksistä riskirahoitustukea, olisi pidettävä läpinäkyvänä vähämerkityksisenä tukena, jos bruttoavustusekvivalentti on laskettu tuen myöntämis­ hetkellä voimassa olevan markkinakoron perusteella.
Jotta voitaisiin yksinkertaistaa lyhytaikaisten pienten lainojen käsittelyä, tähän asetukseen olisi sisällyttävä selkeä sääntö, jota on helppo soveltaa ja jossa otetaan huomioon sekä lainan määrä että sen kesto.
Sellaisten lainojen, jotka on suojattu vähintään 50 prosenttia lainasta kattavalla vakuudella ja joiden määrä on enintään 1 375 000 euroa ja kesto enintään viisi vuotta tai joiden määrä on enintään 687 500 euroa ja kesto enintään kymmenen vuotta, bruttoavustusekvivalentin voidaan katsoa olevan enintään vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä.
Tämä perustuu komission kokemukseen ja komission asetuksen (EU) N:o 1407/2013 voimaantulon jälkeen tapahtuneeseen inflaatiokehitykseen ja todennäköiseen kehitykseen tämän asetuksen voimassaoloaikana.
Koska sellaisille yrityksille, jotka eivät ehkä pysty maksamaan lainaa takaisin, myönnettävän tuen bruttoavustusekvivalentin määrittämiseen liittyy vaikeuksia, tätä sääntöä ei pitäisi soveltaa tällaisiin yrityksiin.
(17)
Pääomapanoksista koostuva tuki pitäisi katsoa läpinäkyväksi vähämerkityksiseksi tueksi ainoastaan, jos julkisyhteisön panoksen kokonaismäärä on enintään vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä.
Riskirahoitusta koskevissa suuntaviivoissa (15) tarkoitetuista oman pääoman ehtoisten tai luonteisten sijoitusten muotoisista riskirahoitustoimenpiteistä koostuvaa tukea ei pitäisi katsoa läpinäkyväksi vähämerkityksiseksi tueksi, paitsi jos kyseisellä toimenpiteellä annetaan pääomaa enintään vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä.
(18)
Takauksista koostuva tuki, mukaan lukien takausten muodossa myönnettävä vähämerkityksinen riskirahoitustuki, olisi katsottava läpinäkyväksi, jos bruttoavustusekvivalentti on laskettu komission tiedonannossa kyseisen kaltaisille yrityksille vahvistettujen safe harbour -maksujen perusteella (16).
Jotta voitaisiin yksinkertaistaa sellaisten lyhytaikaisten takausten käsittelyä, joilla katetaan enintään 80 prosenttia suhteellisen pienestä lainasta, tähän asetukseen olisi sisällyttävä selkeä sääntö, jota on helppo soveltaa ja jossa otetaan huomioon sekä takauksen kohteena olevan lainan määrä että takauksen kesto.
Tätä sääntöä ei pitäisi soveltaa sellaisten liiketoimien takauksiin, joissa ei ole kyse lainasta, kuten omaa pääomaa koskevien liiketoimien takauksiin.
Jos i) takaus on enintään 80 prosenttia kohteena olevasta lainasta; ii) takauksella katettu määrä on enintään 2 062 500 euroa; ja iii) takauksen kesto on enintään viisi vuotta, olisi katsottava, että takauksen bruttoavustusekvivalentti on enintään vähämerkityksisen tuen enimmäismäärä.
Sama pätee, jos i) takaus on enintään 80 prosenttia kohteena olevasta lainasta, ii) takauksella katettu määrä on enintään 1 031 250 euroa; ja iii) takauksen kesto on enintään kymmenen vuotta.
Lisäksi jäsenvaltiot voivat käyttää takauksen bruttoavustusekvivalentin laskemiseen menetelmää, joka on jo ilmoitettu komissiolle jonkin muun, ilmoittamisajankohtana sovelletun valtiontukia koskevan komission asetuksen nojalla ja jonka komissio on katsonut olevan takaustiedonannon (17) tai sitä seuraavan tiedonannon mukainen, edellyttäen, että hyväksytty menetelmä koskee nimenomaisesti sellaista takaustyyppiä ja kohteena olevaa liiketoimityyppiä, johon tätä asetusta sovelletaan.
Koska sellaisille yrityksille, jotka eivät ehkä pysty maksamaan lainaa takaisin, myönnettävän tuen bruttoavustusekvivalentin määrittämiseen liittyy vaikeuksia, tätä sääntöä ei pitäisi soveltaa tällaisiin yrityksiin.
(19)
Jos vähämerkityksistä tukea koskeva ohjelma pannaan täytäntöön rahoituksen välittäjien kautta, olisi varmistettava, että tällaiset välittäjät eivät saa valtiontukea.
Tämä voidaan tehdä esimerkiksi siten, että valtion takauksista hyötyviä rahoituksen välittäjiä vaaditaan maksamaan markkinaehtoinen takausmaksu tai siirtämään mahdollinen etu täysimääräisesti lopullisille tuensaajille, taikka noudattamalla vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää ja muita tämän asetuksen edellytyksiä myös välittäjien tasolla.
(20)
Komissio tarkastelee jäsenvaltion tehtyä ilmoituksen, johtaako tukitoimenpide, joka ei ole avustus, laina, takaus, pääomapanos tai oman pääoman ehtoisen tai luonteisen sijoituksen muotoinen riskirahoitustoimenpide, bruttoavustusekvivalenttiin, joka ei ylitä vähämerkityksisen tuen enimmäismäärää ja joka näin ollen voisi kuulua tämän asetuksen soveltamisalaan.
(15) Komission tiedonanto – Suuntaviivat valtiontuesta riskirahoitussijoitusten edistämiseksi (EUVL C 508, 16.12.2021, s. 1).
(16) Ks. esimerkiksi komission tiedonanto EY:n perustamissopimuksen 87 ja 88 artiklan soveltamisesta valtiontukiin takauksina (EUVL C 155, 20.6.2008, s. 10).
(17) Ks. edellinen alaviite.