SV
C 418/40
Europeiska unionens officiella tidning
31.10.2022
2.
Andra grunden (som åberopas i andra hand): Åsidosättande av proportionalitetsprincipen i artikel 12.8 i delegerad förordning 907/2014, (4) eftersom schablonkorrigeringen inte minskats. — Kommissionen gjorde en oriktig bedömning i detta avseende när den underlät att beakta att de tre riskextrapoleringar som de spanska myndigheterna lagt fram, i kombination med den omständigheten att nästan alla brister avsåg vissa populationsgrupper, visade att schablonkorrigeringen var oproportionerlig.
Kommissionen gjorde således fel när den underlåtit att tillämpa den nedsättning som föreskrivs i artikel 12.8 i delegerad förordning 907/2014.
(1) (2) (3) (4)
EUT EUT EUT EUT
L L L L
157, 2022, 347, 2013, 2014, 227, 255, 2014,
s. s. s. s.
15. 549. 69.
18.
Talan väckt den 28 augusti 2022 – Medel mot rådet (Mål T-530/22) (2022/C 418/53) Rättegångsspråk: engelska Parter Sökande: Magistrats européens pour la démocratie et les libertés (Medel) (Strasbourg, Frankrike) (ombud: C. Zatschler, senior counsel, E. Egan McGrath, barrister at law, A. Bateman och M. Delargy, solicitors) Svarande: Europeiska unionens råd
Yrkanden Sökanden yrkar att tribunalen ska — ogiltigförklara rådets genomförandebeslut av den 17 juni 2022 om godkännande av bedömningen av Polens återhämtnings- och resiliensplan, och — förplikta rådet att bära sina rättegångskostnader och ersätta de kostnader som uppkommit för sökanden.
Grunder och huvudargument Till stöd för sin talan åberopar sökanden fem grunder.
1. Genom den första grunden gör sökanden gällande att rådet underlät att beakta domstolens praxis från dess dom av den 19 november 2019, A.K. m.fl (Oavhängigheten hos avdelningen för disciplinära mål vid Högsta domstolen) (C-585/18, C-624/18 och C-625/18, EU:C:2019:982), dom av den 15 juli 2021, kommissionen/Polen (Disciplinära förfaranden gentemot domare) (C-791/19, EU:C:2021:596), beslut av den 8 april 2020, kommissionen/Polen (C-791/19 R, EU:C:2020:277) och beslut av domstolens vice ordförande av den 14 juli 2021, kommissionen/Polen (C-204/21 R, EU:C:2021:593), samt åsidosatte artiklarna 2 och 13.2 FEU.
Till stöd för denna grund hävdar sökanden också att rådet överskred sin befogenhet genom att åta sig att avgöra hur Polen ska agera för att följa domstolens praxis avseende avdelningen för disciplinära mål vid Polens Högsta domstol (nedan kallad avdelningen för disciplinära mål). 2.
Genom den andra grunden gör sökanden gällande att rådet åsidosatte artiklarna 2 och 19.1 FEU, samt artikel 47 i Europeiska unionens stadga om de grundläggande rättigheterna (nedan kallad stadgan), såsom dessa med giltig verkan tolkats av domstolen.
Inom ramen för denna grund argumenterar sökanden för att de delmål som anges i det omtvistade beslutet strider mot artiklarna 2 och 19.1 FEU, samt artikel 47 i stadgan, såtillvida att: — de beslut som antagits av avdelningen för disciplinära mål anses ha rättsverkningar, istället för att betraktas som en rättslig nullitet,