C 418/8
SK
Úradný vestník Európskej únie
31.10.2022
2.
Článok 123 ods.
1 ZFEÚ a článok 21.1 protokolu (č. 4) o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že národná centrálna banka patriaca do Európskeho systému centrálnych bánk zodpovedá zo svojich vlastných zdrojov v rámci vopred stanovených limitov za straty, ktoré utrpeli bývalí držitelia finančných nástrojov, ktoré zrušila na základe reorganizačných opatrení v zmysle smernice 2001/24 nariadených touto centrálnou bankou, len pod podmienkou, že: — na jednej strane sú títo bývalí držitelia fyzickými osobami s nižším ročným príjmom, než je prahová hodnota stanovená touto právnou úpravou, a — na druhej strane uvedení bývalí držitelia sa vzdajú práva na náhradu týchto škôd inou právnou cestou. 3.
Článok 130 ZFEÚ a článok 7 protokolu (č. 4) o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky sa majú vykladať v tom zmysle, že bránia vnútroštátnej právnej úprave, ktorá stanovuje, že národná centrálna banka patriaca do Európskeho systému centrálnych bánk je zodpovedná za škody spôsobené zrušením finančných nástrojov na základe reorganizačných opatrení v zmysle smernice 2001/24 nariadených touto centrálnou bankou vo výške, ktorá môže ohroziť schopnosť tejto banky účinne plniť svoje povinnosti a financovanej prioritne: — pridelením všetkých ziskov dosiahnutých uvedenou centrálnou bankou na osobitné rezervy od stanoveného dátumu, — čerpaním zo všeobecných rezerv tej istej centrálnej banky, ktoré nesmie prekročiť 50 % týchto rezerv, a — úverom vrátane úrokov od dotknutého členského štátu. 4.
Článok 33 smernice 2001/24, články 44 až 52 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2006/48/ES zo 14. júna 2006 o začatí a vykonávaní činností úverových inštitúcií, ako aj články 53 až 62 smernice Európskeho parlamentu a Rady 2013/36/EÚ z 26. júna 2013 o prístupe k činnosti úverových inštitúcií a prudenciálnom dohľade nad úverovými inštitúciami a investičnými spoločnosťami, o zmene smernice 2002/87/ES a o zrušení smerníc 2006/48/ES a 2006/49/ES sa majú vykladať v tom zmysle, že: pravidlá stanovené v týchto článkoch sa neuplatňujú na informácie, ktoré boli získané alebo vznikli pri vykonávaní reorganizačných opatrení v zmysle smernice 2001/24 a ktoré neboli predmetom informačných a konzultačných postupov stanovených v článkoch 4, 5, 8, 9, 11 a 19 tejto poslednej uvedenej smernice.
(1)
Ú. v.
EÚ C 128, 12.4.2021.
Rozsudok Súdneho dvora (siedma komora) z 15. septembra 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Verwaltungsgericht Wien – Rakúsko) – FK (Vec C-58/21) (1) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Koordinácia systémov sociálneho zabezpečenia – Nariadenie (EHS) č. 883/2004 – Článok 13 – Určenie príslušnej právnej úpravy – Dohoda medzi Európskym spoločenstvom a jeho členskými štátmi na jednej strane a Švajčiarskou konfederáciou na druhej strane o voľnom pohybe osôb – Príloha II – Článok 1 ods.
2 – Osoba vykonávajúca povolanie advokáta, ktorej centrum záujmov súkromných a profesijných činností sa nachádza vo Švajčiarsku a ktorá tiež vykonáva toto povolanie v dvoch ďalších členských štátoch – Žiadosť o priznanie predčasného starobného dôchodku – Vnútroštátna právna úprava, ktorá stanovuje, aby sa dotknutá osoba vzdala výkonu uvedeného povolania na území dotknutého členského štátu a v zahraničí) (2022/C 418/10) Jazyk konania: nemčina Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Verwaltungsgericht Wien