31.10.2022
SK
Úradný vestník Európskej únie
C 418/7
Výrok rozsudku Článok 3 ods.
2 prvý pododsek písm.
a) smernice Európskeho parlamentu a Rady 2004/38/ES z 29. apríla 2004 o práve občanov Únie a ich rodinných príslušníkov voľne sa pohybovať a zdržiavať sa v rámci územia členských štátov, ktorá mení a dopĺňa nariadenie (EHS) č. 1612/68 a ruší smernice 64/221/EHS, 68/360/EHS, 72/194/EHS, 73/148/EHS, 75/34/EHS, 75/35/EHS, 90/364/EHS, 90/365/EHS a 93/96/EHS, sa má vykladať v tom zmysle, že: pojem „akíkoľvek iní rodinní príslušníci, ktorí sú členmi domácnosti občana Únie, ktorý má základné právo pobytu“, uvedený v tomto ustanovení označuje osoby, ktoré udržiavajú s týmto občanom vzťah odkázanosti založený na úzkych a stabilných osobných väzbách vytvorených v tej istej domácnosti, v rámci domáceho životného spoločenstva, ktoré presahuje obyčajné dočasné spoločné bývanie čisto z dôvodov pohodlia.
(1)
Ú. v.
EÚ C 138, 19.4.2021.
Rozsudok Súdneho dvora (veľká komora) z 13. septembra 2022 (návrh na začatie prejudiciálneho konania, ktorý podal Ustavno sodišče Republike Slovenije – Slovinsko) – Banka Slovenije (Vec C-45/21) (1) (Návrh na začatie prejudiciálneho konania – Európsky systém centrálnych bánk – Národná centrálna banka – Smernica 2001/24/ES – Reorganizácia a likvidácia úverových inštitúcií – Náhrada ujmy vyplývajúcej z prijatia reorganizačných opatrení – Článok 123 ZFEÚ a článok 21.1 protokolu (č. 4) o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky – Zákaz menového financovania členských štátov eurozóny – Článok 130 ZFEÚ a článok 7 tohto protokolu – Nezávislosť – Sprístupnenie dôverných informácií) (2022/C 418/09) Jazyk konania: slovinčina Vnútroštátny súd, ktorý podal návrh na začatie prejudiciálneho konania Ustavno sodišče Republike Slovenije
Účastníci konania pred vnútroštátnym súdom Žalobkyňa: Banka Slovenije za účasti: Državni zbor Republike Slovenije
Výrok rozsudku 1.
Článok 123 ods.
1 ZFEÚ a článok 21.1 protokolu (č. 4) o štatúte Európskeho systému centrálnych bánk a Európskej centrálnej banky sa majú vykladať v tom zmysle, že nebránia vnútroštátnej právnej úprave, podľa ktorej národná centrálna banka patriaca do Európskeho systému centrálnych bánk zodpovedá zo svojich vlastných zdrojov za straty, ktoré utrpeli bývalí držitelia finančných nástrojov, ktoré zrušila na základe reorganizačných opatrení v zmysle smernice 2001/24/ES Európskeho parlamentu a Rady zo 4. apríla 2001 o reorganizácii a likvidácii úverových inštitúcií, nariadených touto centrálnou bankou, ak sa v následnom súdnom konaní ukáže, že buď toto zrušenie nebolo nevyhnutné na zabezpečenie stability finančného systému, alebo títo bývalí držitelia finančných nástrojov utrpeli v dôsledku tohto zrušenia väčšie straty, ako by utrpeli v prípade konkurzu danej finančnej inštitúcie, za predpokladu, že centrálna banka je zodpovedná len vtedy, ak ona alebo osoby, ktoré boli oprávnené konať v jej mene, závažným spôsobom porušili svoju povinnosť konať s náležitou starostlivosťou.