2022 10 31
LT
Europos Sąjungos oficialusis leidinys
C 418/7
Rezoliucinė dalis 2004 m. balandžio 29 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvos 2004/38/EB dėl Sąjungos piliečių ir jų šeimos narių teisės laisvai judėti ir gyventi valstybių narių teritorijoje, iš dalies keičiančios Reglamentą (EEB) Nr. 1612/68 ir panaikinančios [d]irektyvas 64/221/EEB, 68/360/EEB, 72/194/EEB, 73/148/EEB, 75/34/EEB, 75/35/EEB, 90/364/EEB, 90/365/EEB ir 93/96/EEB, 3 straipsnio 2 dalies pirmos pastraipos a punktas turi būti aiškinamas taip: šioje nuostatoje nurodyta sąvoka „bet koks kitas šeimos narys, kuris veda bendrą namų ūkį su pirminę gyvenimo šalyje teisę turinčiu Sąjungos piliečiu“ reiškia asmenis, kurie, gyvendami kartu tuose pačiuose namuose, kai tai nėra vien laikinas gyvenimas kartu tik dėl patogumo, palaiko su šiuo piliečiu tarpusavio priklausomumo santykius, grindžiamus glaudžiais ir stabiliais asmeniniais ryšiais, palaikomais gyvenant tame pačiame namų ūkyje.
(1)
OL C 138, 2021 4 19.
2022 m. rugsėjo 13 d.
Teisingumo Teismo (didžioji kolegija) sprendimas (Ustavno sodišče Republike Slovenije (Slovėnija) prašymas priimti prejudicinį sprendimą) byloje Banka Slovenije (Byla C-45/21) (1) (Prašymas priimti prejudicinį sprendimą – Europos centrinių bankų sistema – Nacionalinis centrinis bankas – Direktyva 2001/24/EB – Kredito įstaigų reorganizavimas ir likvidavimas – Žalos, patirtos priėmus reorganizavimo priemones, atlyginimas – SESV 123 straipsnis ir Protokolo (Nr. 4) dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 21 straipsnio 1 dalis – Euro zonos valstybių narių piniginio finansavimo draudimas – SESV 130 straipsnis ir šio protokolo 7 straipsnis – Nepriklausomumas – Konfidencialios informacijos atskleidimas) (2022/C 418/09) Proceso kalba: slovėnų Prašymą priimti prejudicinį sprendimą pateikęs teismas Ustavno sodišče Republike Slovenije
Šalys pagrindinėje byloje Pareiškėjas: Banka Slovenije dalyvaujant: Državni zbor Republike Slovenije
Rezoliucinė dalis 1.
SESV 123 straipsnio 1 dalis ir Protokolo (Nr. 4) dėl Europos centrinių bankų sistemos ir Europos Centrinio Banko statuto 21 straipsnio 1 dalis turi būti aiškinamos kaip nedraudžiančios nacionalinės teisės aktų, kuriuose numatyta, kad Europos centrinių bankų sistemai priklausantis nacionalinis centrinis bankas savo lėšomis atsako už žalą, kurią patyrė finansinių priemonių, kurias jis panaikino taikydamas šio centrinio banko nustatytas reorganizavimo priemones, kaip tai suprantama pagal 2001 m. balandžio 4 d. Europos Parlamento ir Tarybos direktyvą 2001/24/EB dėl kredito įstaigų reorganizavimo ir likvidavimo, buvę turėtojai, jeigu per vėlesnį teisminį procesą paaiškėja, kad šis panaikinimas nebuvo būtinas siekiant užtikrinti finansų sistemos stabilumą arba kad šie buvę finansinių priemonių turėtojai dėl minėto panaikinimo patyrė didesnių nuostolių nei tie, kuriuos jie būtų patyrę atitinkamos finansų įstaigos bankroto atveju, su sąlyga, kad minėtas centrinis bankas atsako tik tuo atveju, jeigu jis pats arba asmenys, kuriuos jis įgaliojo veikti jo vardu, sunkiai pažeidė savo rūpestingumo pareigą.