HU
C 418/40
Az Európai Unió Hivatalos Lapja
2022.10.31.
2.
A másodlagosan felhozott második, a 907/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet (4) 12. cikkének (8) bekezdése szerinti arányosság elvének azáltal történő megsértésére alapított jogalap, hogy nem csökkentették az átalánykorrekciót. — E tekintetben a felperes előadja, hogy a Bizottság tévesen nem vette figyelembe azt, hogy a spanyol hatóságok által a kockázatra vonatkozóan benyújtott három extrapoláció, valamint az a tény, hogy a hiányosságok szinte mindegyike a sokaság bizonyos csoportjaira vonatkozott, azt mutatja, hogy az átalánykorrekció aránytalan.
A Bizottság tehát tévesen nem alkalmazza a 907/2014 felhatalmazáson alapuló rendelet 12. cikkének (8) bekezdésében előírt csökkentést.
(1) (2) (3) (4)
HL HL HL HL
2022. 2013. 2014.
2014.
L L L L
157., 347., 227., 255.,
15. o.
549. o.; helyesbítések: HL 2016.
L 130., 7. o.; HL 2017.
L 327., 83. o.; HL 2018.
L 233., 3. o. 69. o.
18. o.; helyesbítés: HL 2017.
L 107., 38. o.
2022. augusztus 28-án benyújtott kereset – Medel kontra Tanács (T-530/22. sz. ügy) (2022/C 418/53) Az eljárás nyelve: angol Felek Felperes: Magistrats européens pour la démocratie et les libertés (Medel) (Strasbourg, Franciaország) (képviselők: C. Zatschler Senior Counsel, E. Egan McGrath Barrister-at-law, A. Bateman és M. Delargy Solicitors) Alperes: az Európai Unió Tanácsa
Kérelmek A felperes azt kéri, hogy a Törvényszék: — semmisítse meg a Lengyelország helyreállítási és rezilienciaépítési terve értékelésének jóváhagyásáról szóló 2022.
június 17-i tanácsi végrehajtási határozatot; és — kötelezze a Tanácsot a saját költségei, valamint a felperes részéről felmerült költségek viselésére.
Jogalapok és fontosabb érvek Keresete alátámasztása érdekében a felperes öt jogalapra hivatkozik. 1.
Az első jogalap azon alapul, hogy a Tanács nem vette figyelembe a Bíróságnak a 2019. november 19-i A. K. és társai (A legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsának függetlensége) ítéletben (C-585/18, C-624/18 és C-625/18, EU:C:2019:982), a 2021. július 15-i Bizottság kontra Lengyelország (A bírákra vonatkozó fegyelmi felelősségi rendszer) ítéletben (C-791/19, EU:C:2021:596), a 2020.
április 8-i Bizottság kontra Lengyelország végzésben (C-791/19 R, EU:C:2020:277) és a Bíróság elnökhelyettesének 2021. július 14-i Bizottság kontra Lengyelország végzésében (C-204/21 R, ECLI:EU: C:2021:593) szereplő ítélkezési gyakorlatát, valamint megsértette az EUSZ 2. cikket és az EUSZ 13. cikkének (2) bekezdését.
E jogalap keretében a felperes továbbá azt állítja, hogy a Tanács túllépte a hatáskörét annyiban, amennyiben meg kívánta határozni, hogy Lengyelországnak hogyan kellene megfelelnie a Bíróság azon ítélkezési gyakorlatának, amely a lengyel legfelsőbb bíróság fegyelmi tanácsára (a továbbiakban: fegyelmi tanács) vonatkozik. 2.
A második jogalap azon alapul, hogy a Tanács megsértette az EUSZ 2. cikket és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdését, valamint az Európai Unió Alapjogi Chartájának (a továbbiakban: Charta) a Bíróság által kötelező érvénnyel értelmezett 47. cikkét.
E jogalap alátámasztása érdekében a felperes arra hivatkozik, hogy a megtámadott határozat alapjául szolgáló mérföldkövek sértik az EUSZ 2. cikket és az EUSZ 19. cikk (1) bekezdését, valamint a Charta 47. cikkét, amennyiben: — a fegyelmi tanács határozatainak joghatásokat tulajdonít, ahelyett hogy azokat semmisnek minősítené,