C 418/8
HR
Službeni list Europske unije
31.10.2022.
2.
Članak 123. stavak 1.
UFEU-a i članak 21.1.
Protokola (br. 4) o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke treba tumačiti na način da im se protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se predviđa da je nacionalna središnja banka, koja je dio Europskog sustava središnjih banaka, unutar unaprijed određenih granica, iz vlastitih sredstava odgovorna za štetu koju su pretrpjeli bivši imatelji financijskih instrumenata koje je ona izbrisala na temelju mjera restrukturiranja u smislu Direktive 2001/24, koje je ta središnja banka odredila, samo pod uvjetom: — s jedne strane, da su ti bivši imatelji fizičke osobe s godišnjim prihodom nižim od praga koji je određen tim zakonodavstvom i — s druge strane, da se navedeni bivši imatelji odreknu zahtjeva za naknadu te štete putem drugog pravnog sredstva. 3.
Članak 130.
UFEU-a i članak 7.
Protokola (br. 4) o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke treba tumačiti na način da im se protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se predviđa da je nacionalna središnja banka, koja je dio Europskog sustava središnjih banaka, odgovorna za štetu uzrokovanu brisanjem financijskih instrumenata, primjenom mjera restrukturiranja u smislu Direktive 2001/24 koje je ta središnja banka odredila, u iznosu koji može utjecati na njezinu sposobnost da učinkovito obavlja svoje zadaće i koji se financira, po redu prioriteta: — raspodjelom u posebne rezerve ukupne dobiti koju je ostvarila navedena središnja banka počevši od određenog datuma; — povlačenjem sredstava iz općih rezervi te središnje banke koje ne može premašiti 50 % tih rezervi i — zajmom, zajedno s kamatama, od dotične države članice. 4.
Članak 33.
Direktive 2001/24, članke 44. do 52.
Direktive 2006/48/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 14. lipnja 2006. o osnivanju i obavljanju djelatnosti kreditnih institucija i članke 53. do 62.
Direktive 2013/36/EU Europskog parlamenta i Vijeća od 26. lipnja 2013. o pristupanju djelatnosti kreditnih institucija i bonitetnom nadzoru nad kreditnim institucijama i investicijskim društvima, izmjeni Direktive 2002/87/EZ te stavljanju izvan snage direktiva 2006/48/EZ i 2006/49/EZ treba tumačiti na način da se: pravila iz tih članaka ne primjenjuju na informacije dobivene ili nastale prilikom provedbe mjera restrukturiranja u smislu Direktive 2001/24, koje nisu bile predmet postupaka obavješćivanja ili savjetovanja iz članaka 4., 5., 8., 9., 11. i 19. te direktive.
(1)
SL C 128, 12.
04. 2021.
Presuda Suda (sedmo vijeće) od 15. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Verwaltungsgericht Wien – Austrija) – FK (Predmet C-58/21) (1) („Zahtjev za prethodnu odluku – Koordinacija sustava socijalne sigurnosti – Uredba (EZ) br.
883/2004 – Članak 13. – Određivanje primjenjivog zakonodavstva – Sporazum između Europske zajednice i njezinih država članica, s jedne strane, i Švicarske Konfederacije, s druge strane, o slobodnom kretanju osoba – Prilog II. – Članak 1. stavak 2. – Osoba koja obavlja odvjetničku djelatnost, čije je središte privatnih i poslovnih interesa u Švicarskoj i koja tu djelatnost obavlja i u druge dvije države članice – Zahtjev za priznavanje prijevremene starosne mirovine – Nacionalni propis kojim se dotičnoj osobi nalaže odricanje od obavljanja navedene djelatnosti na području dotične države članice i u inozemstvu”) (2022/C 418/10) Jezik postupka: njemački Sud koji je uputio zahtjev Verwaltungsgericht Wien