31.10.2022.
HR
Službeni list Europske unije
C 418/7
Izreka Članak 3. stavak 2. prvi podstavak točku (a) Direktive 2004/38/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 29. travnja 2004.
o pravu građana Unije i članova njihovih obitelji slobodno se kretati i boraviti na državnom području država članica, o izmjeni Uredbe (EEZ) br.
1612/68 i stavljanju izvan snage direktiva 64/221/EEZ, 68/360/EEZ, 72/194/EEZ, 73/148/EEZ, 75/34/EEZ, 75/35/EEZ, 90/364/EEZ, 90/365/EEZ i 93/96/EEZ treba tumačiti na način da: izraz „svi ostali članovi obitelji koji su članovi kućanstva građanina Unije koji je nositelj primarnog prava na boravak” naveden u toj odredbi, obuhvaća osobe koje ovise o tom građaninu, odnosno imaju s njim odnos koji se temelji na bliskim i stabilnim osobnim vezama satkanim unutar istog kućanstva u okviru obiteljskog života koji je više od običnog privremenog suživota iz čisto praktičnih razloga.
(1)
SL C 138, 19. 4.
2021.
Presuda Suda (veliko vijeće) od 13. rujna 2022. (zahtjev za prethodnu odluku koji je uputio Ustavno sodišče Republike Slovenije – Slovenija) – Banka Slovenije (Predmet C-45/21) (1) (Zahtjev za prethodnu odluku – Europski sustav središnjih banaka – Nacionalna središnja banka – Direktiva 2001/24/EZ – Restrukturiranje i likvidacija kreditnih institucija – Naknada štete nastale donošenjem mjera restrukturiranja – Članak 123.
UFEU-a i članak 21.1.
Protokola (br. 4) o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke – Zabrana monetarnog financiranja država članica europodručja – Članak 130.
UFEU-a i članak 7. tog protokola – Neovisnost – Otkrivanje povjerljivih informacija) (2022/C 418/09) Jezik postupka: slovenski Sud koji je uputio zahtjev Ustavno sodišče Republike Slovenije
Stranke glavnog postupka Tužitelj: Banka Slovenije uz sudjelovanje: Državni zbor Republike Slovenije
Izreka 1.
Članak 123. stavak 1.
UFEU-a i članak 21.1.
Protokola (br. 4) o Statutu Europskog sustava središnjih banaka i Europske središnje banke treba tumačiti na način da im se ne protivi nacionalno zakonodavstvo kojim se predviđa da je nacionalna središnja banka, koja je dio Europskog sustava središnjih banaka, iz vlastitih sredstava odgovorna za štetu koju su pretrpjeli bivši imatelji financijskih instrumenata, koje je izbrisala na temelju mjera restrukturiranja u smislu Direktive 2001/24/EZ Europskog parlamenta i Vijeća od 4. travnja 2001.
o restrukturiranju i likvidaciji kreditnih institucija, koje je ta banka odredila, kada se u kasnijim sudskim postupcima dokaže da to brisanje nije bilo nužno kako bi se osigurala stabilnost financijskog sustava ili su ti bivši imatelji financijskih instrumenata zbog navedenog brisanja pretrpjeli gubitke veće od onih koje bi pretrpjeli u slučaju stečaja dotične financijske institucije, pod uvjetom da je navedena središnja banka odgovorna samo ako su ona ili osobe koje je ovlastila da djeluju u njezino ime teško povrijedile svoju obvezu dužne pažnje.